ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2057/26	

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі №904/2057/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Руденка, буд. 2, код ЄДРПОУ 37665038) 
до Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
про стягнення 8 862,88 гривень
Суддя Дичко В.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича про стягнення 8 862,88 грн, у тому числі заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 8079,61грн, інфляційних втрат у сумі 593,85 грн та 3% річних у сумі 189,42 гривень.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
До позову долучено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2057/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами. 
20 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» повідомило, що 12.05.2026 Фізична особа – підприємець Швець Михайло Євгенович сплатив 8 862,88 грн, у тому числі заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 8 079,61 грн, інфляційні втрати в сумі 593,85 грн та 3% річних у сумі 189,42 гривень. Позивач просить прийняти зменшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» судові витрати в сумі 7 662,40 грн, у тому числі судовий збір у сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 5 000 гривень.
25 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання про долучення доказу. Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» надало квитанцію № 5878 3267 2986 3919 від 12.05.2026 про сплату відповідачем 8 862,88 грн, у тому числі за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 8 079,61 грн, інфляційних втрат у сумі 593,85 грн та 3% річних у сумі 189,42 гривень.
Також 25.05.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява, в якій просить не розглядати вимоги про зменшення розміру позовних вимог, а також вважати раніше подану позивачем «Заяву про зменшення позовних вимог» заявою про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, 25.05.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» надійшла заява про закриття провадження у справі. Позивач зазначає, що станом на 21.05.2026 між сторонами відсутній предмет спору, борг відповідачем виплачений, тому просить закрити провадження у справі № 904/2057/26. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про закриття провадження у справі 904/2057/26, закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича про стягнення 8 862,88 гривень.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 904/2057/26 прийнято до розгляду без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
01 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання. Указує, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн не відповідає чинному законодавству України, оскільки дана справа незначної складності, адвокатом витрачено небагато часу на виконання робіт. Ураховуючи, що провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 1 000 гривень.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
З огляду на приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу, оцінивши докази, що мають значення для розгляду поданої заяви та розподілу витрат на професійну правничу (правову) допомогу, господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Предметом доказування є обставини укладення договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, права та обов`язки сторін, порядок оплати послуг адвоката, наявність/відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
Адвокат Зарівна Світлана Володимирівна на підтвердження надання професійної правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» подала до суду довіреність від 02.01.2024 у порядку передоручення, сформовану в підсистемі «Електронний суд» (а.с. 7, 88, 99, 104, 108, 111, 112), на підставі якої уповноважено Зарівну Світлану Володимирівну представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях), свідоцтво серії ДП № 3851 від 14.09.2018 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.89), ордер серії АЕ № 1496710 від 21.04.2026 (а.с. 90), виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 15 від 08.04.2026, договір № 15 від 08.04.2026 про надання професійної правової/правничої допомоги (а.с. 100), акт прийому-здачі наданих послуг від 19.05.2026 за договором про надання професійної правової/правничої допомоги № 15 від 08квітня 2026 року (а.с. 101).
08 квітня 2026 року Зарівна Світлана Володимирівна (надалі – адвокат) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (надалі – клієнт) уклали договір № 15 про надання професійної правової/правничої допомоги (а.с. 100, надалі – Договір).
Згідно з пунктом 1.1 Договору клієнт доручає та оплачує, а адвокат бере на себе зобов`язання надати за дорученням клієнта правничу/правову допомогу: 
- складання позовної заяви до Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам на користь клієнта за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, будинок 6, приміщення 1, з направленням до судової інстанції;
- представляти інтереси клієнта та вести від імені клієнта справу за даним позовом у суді територіальної юрисдикції першої інстанції з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу за зустрічним позовом.
Відповідно до пункту 1.2 Договору адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу в межах та порядку, передбачених законодавством України і цим Договором.
Згідно з пунктом 2.1 Договору у відповідності із умовами даного Договору адвокат бере на себе зобов`язання та надає клієнту наступні послуги:
2.1.1. Подавати від імені клієнта заяви, в тому числі позовні заяви, знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати клопотання, заяви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, змінювати підстави та предмет позову, визнавати позов повністю та/або частково, відмовитись від позовних вимог, укладати мирові угоди тощо, одержувати довідки та документи в будь-яких компетентних органах, сплачувати державне мито, судовий збір або будь-які інші платежі, a також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цього Договору.
2.1.2. Підписувати додатки, пояснення, клопотання, відзиви, довідки, засвідчувати своїм підписом та печаткою вірність копій документів, одержувати необхідні довідки та документи.
2.1.3. Надавати клієнту рахунок.
2.1.4. При виконанні умов даного Договору не розголошувати отриману від клієнта інформацію третім особам, без письмової згоди клієнта.
Згідно з пунктом 3.3 Договору клієнт зобов`язаний оплачувати витрати адвоката, крім гонорару, понесені останнім у зв`язку із виконанням доручень клієнта (поїздки, відрядження, оплати державного мита та інші витрати).
Відповідно до пункту 3.4 Договору клієнт зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати послуги адвоката.
Згідно з пунктом 4.1 Договору вартість послуг, що надаються адвокатом, за домовленістю сторін, складає фіксовану винагороду (гонорар) за складання та оформлення однієї позовної заяви, передбаченої предметом договору, та направлення до суду – 5 000 грн 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 копійок), відповідь на відзив – 3 000 гривень (три тисячі гривень 00 копійок), процесуальна заява, клопотання – 2 000 гривень (дві тисячі гривень 00копійок) кожен документ та письмові пояснення, заперечення у справі – 3 000 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).
19 травня 2026 року Зарівна Світлана Володимирівна (надалі – адвокат) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (надалі – клієнт) склали акт прийому-здачі наданих послуг за договором про надання професійної правової/правничої допомоги № 15 від 08 квітня 2026 року (а.с. 101, надалі – Акт).
Відповідно до пункту 1 Акта виконавцем – адвокатом замовнику – клієнту надано правничу/правову допомогу:
- складено позовну заяву до Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам на користь клієнта за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, будинок 6, приміщення 1, 
- вказана позовна заява направлена до Господарського суду Дніпропетровської області, справа № 904/2057/26.
Згідно з пунктом 2 Акта вартість наданих адвокатом та отриманих клієнтом послуг, на користь якого було укладено Договір, згідно акта прийому-здачі робіт склала: 5 000 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) – складання позову.
Відповідно до пункту 3 Акта сторони не мають одна до одної претензій.
Згідно з пунктом 4 Акта цей Акт є невід`ємною частиною договору про надання професійної правової/правничої допомоги, складено у двох примірниках по одному для кожної із сторін.
Дослідивши заяву позивача про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 5 000 грн та матеріали справи № 904/2057/26, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Отже, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» надало до суду довіреність від 02.01.2024 у порядку передоручення, сформовану в підсистемі «Електронний суд» (а.с. 7, 88, 99, 104, 108, 111, 112), на підставі якої уповноважено Зарівну Світлану Володимирівну представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях), свідоцтво серії ДП № 3851 від 14.09.2018 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.89), ордер серії АЕ № 1496710 від 21.04.2026 (а.с. 90), виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 15 від 08.04.2026 року.
Також суд установив, що до матеріалів справи № 904/2057/26 договір № 15 від 08.04.2026 про надання професійної правової/правничої допомоги долучено не в повному обсязі – лише перша сторінка (а.с. 100). Решта сторінок Договору в матеріалах справи №904/2057/26 відсутня.
Зважаючи на це, суд позбавлений можливості встановити, чи підписаний договір № 15 від 08.04.2026 про надання професійної правової/правничої допомоги, хто саме були підписантами зазначеного договору, строк Договору, порядок оплати послуг адвоката за Договором, тобто суд позбавлений можливості встановити істотні умови Договору.
За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Позивач долучив до матеріалів справи акт прийому-здачі наданих послуг від 19.05.2026 за договором про надання професійної правової/правничої допомоги № 15 від 08 квітня 2026року (а.с. 101).
Отже, указаний Акт складено на підставі Договору, істотні умови якого суд позбавлений можливості встановити, оскільки такий Договір долучено не в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу (правову) допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої (правової) допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Таким чином, витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають доведенню на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» не підтвердило належними та допустимими доказами надані адвокатом Зарівною Світланою Володимирівною у справі № 904/2057/26 послуги за договором № 15 від 08.04.2026 про надання професійної правової/правничої допомоги, відсутні правові підстави для стягнення з Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 5 000 гривень.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі №904/2057/26 та стягнення з Фізичної особи – підприємця Швеця Михайла Євгеновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Руденка, буд. 2, код ЄДРПОУ 37665038) витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 5 000 грн – відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення суду складено 05.06.2026.

Суддя	 	В.О. Дичко