ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/6146/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
за участі секретаря - Шашери М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправної та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – ГУ ПФУ в Чернігівській області , позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн від 21.05.2026 у виконавчому провадженні №79590546.
Позов мотивовано тим, що судове рішення виконане ГУПФУ в Чернігівській області у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, законами України, тому накладення відповідачем штрафу спірною постановою є необґрунтованим. 
Ухвалою судді від 03.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача в судове засідання не прибув, розгляд справи просив проводити без його участі.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що оскільки рішення суду позивачем в повному обсязі без поважних причин не виконано, жодного доказу, що підтверджує вжиття заходів, спрямованих на його виконання боржником, не надано, 21.05.2026 державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Розгляд справи просив здійснювати без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
29.04.2025 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/2186/25, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2025 залишено без змін, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в Чернігівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2025 пенсії без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням фактично проведених виплат.
На підставі заяви стягувача відповідач 14.11.2025 відкрив виконавче провадження №79590546 із примусового виконання виконавчого листа №620/2186/25, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом (а.с.33). Відповідно до змісту виконавчого документу ГУПФУ в Чернігівській області зобов`язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2025 пенсії без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням фактично проведених виплат (а.с.31 зворот-32).
Листом від 18.11.2025 позивач повідомив виконавчу службу, що рішення суду ним виконано. Розмір нарахованої заборгованості за період з 01.01.2025 по 30.11.2025 складає 110176,99 грн (а.с. 34).
20.04.2026 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача, у якій повідомив, що рішення суду ГУ ПФУ в Чернігівській області не виконується, перерахунок пенсії не проведено (а.с.34 зворот).
21.05.2026 державним виконавцем винесено постанову про накладення на ГУПФУ в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн (а.с. 37 зворот-38).
Вважаючи постанову державного виконавця від 21.05.2026 протиправною, ГУПФУ в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Судом встановлено, що 24.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОАС із адміністративним позовом, у якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії з 01.01.2025, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі №620/7465/23, з обмеженням максимального розміру; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі №620/7465/23, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 по справі №620/2186/25, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2025 залишено без змін, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в Чернігівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2025 пенсії без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням фактично проведених виплат.
Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 08.10.2025 по справі №620/2186/25, зокрема, дійшов такого висновку «Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, зокрема, і без застосування обмежувальних коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню».
Обґрунтовуючи позовну заяву, ГУ ПФУ в Чернігівській області зазначає, що виплата заборгованості по перерахованій пенсії здійснюється у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень. Додатковими виплатними відомостями пропорційно виділеним бюджетним призначенням погашено поточну заборгованість за період з 08.10.2025 по 30.11.2025 частково на загальну суму 10320 грн 42 коп. Станом на 29.05.2026 залишок невиплаченої заборгованості складає 99856, 57 грн, однак із такими доводами позивача суд не погоджується, з огляду на таке.
Наданим перерахунком підтверджується, що ГУ ПФУ в Чернігівській області з 01.01.2025 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду без обмеження максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (а.с.8).
Однак 01.03.2025 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та обмежено її максимальним розміром (а.с.8 зворот), всупереч рішенню Чернігівського ОАС від 29.04.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2025 по даній справі.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що жоден із наданих доказів не підтверджує виплату стягувачу пенсії у розмірі, визначеному рішенням суду від 29.04.2025, що свідчить про невиконання рішення без поважних причин.
Суд зазначає, що виконання судового рішення полягає не лише у здійсненні перерахунку та нарахуванні відповідних сум, а й у забезпеченні подальшої виплати пенсії у розмірі, встановленому судовим рішенням. Формальне проведення перерахунку без фактичної виплати пенсії у визначеному розмірі не може вважатися належним виконанням судового рішення.
За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанову від 21.05.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні №79590546.
Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, установлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправної та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2026 року.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (код ЄДРПОУ 21390940, вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, Чернігівський район, Чернігівська область, 14005).
Відповідач: Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 43316700, просп. Миру, буд. 43, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна