Справа № 559/593/26 
Провадження № 2/559/1014/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.08.2023 у розмірі 18488,62 грн., а також судових витрат у справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02.08.2023 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. В цей же день відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту на підставі якої відкрито поточних рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 21.02.2026 виникла заборгованість у розмірі 18488,62 грн., яка складається з наступного: 15042,42 грн. - заборгованість за кредитом, 3446,20 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - штрафи, 0,00 грн. - пеня, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судового збору.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду від 27.02.2026 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 10.03.2026 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 04.04.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань по суті позовних вимог до суду не надходило. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що 02.08.2023 ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг (а.с.8 зворот).
Крім того, 02.08.2023 ОСОБА_1 підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. В Заяві сторони погодили наступні умови: вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, мета отримання кредиту споживчі цілі; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,00001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Строк кредитування 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн. й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит (а.с.9-10).
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та інші умови (а.с.11-12).
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки за картками, виданої АТ «Акцент-Банк» вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2031 року та № НОМЕР_4 , строком дії до грудня 2031 року (а.с.14 зворот).
Згідно довідки за лімітами ОСОБА_1 відповідно до договору № б/н від 02.08.2023 за період з 02.08.2023 по 21.02.2026 було здійснено старт кредитного рахунку та встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 100 грн. (а.с.14).
Із виписки по особовому рахунку боржника за період з 02.08.2023 по 21.02.2026 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, періодично погашаючи заборгованість (а.с.12 зворот-13).
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості по договору б/н від 02.08.2023 у ОСОБА_1 станом на 21.02.2026 існує заборгованість у розмірі 18488,62 грн., яка складається з наступного: 15042,42 грн. - заборгованість за кредитом, 3446,20 грн. - заборгованість за відсотками та 0,00 - заборгованість за пенею (а.с.7-8).
IV. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст. 525-527 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. 
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд робить висновок, що 02.08.2023 було належним чином укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит шляхом встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок позичальника у розмірі 15100 грн., спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка, а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Підписані відповідачем документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відтак, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 02.08.2023 між позивачем АТ «Акцент-Банк»» та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, умови якого позивачем були виконані. В свою чергу, ОСОБА_1 допущено порушення умов договору щодо своєчасного погашення платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18488,62 грн. 
Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам Договору: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом на залишок неповернутої суми. Також, у розрахунку відображуються всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання банківських послуг. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.
Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, суд - 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити: стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 02.08.2023 у розмірі 18 488 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 62 копійки станом на 21.02.2026, яка складається з наступного: 15042,42 грн. - заборгованість за кредитом; 3446,20 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (АТ «А-БАНК»), місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 14360080, електронна адреса 14360080@mail.gov.ua. Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович, РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя       О.Ю. Жуковська