Справа № 452/1286/26 
Провадження № 2/452/1300/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України і за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в: 
ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 24 жовтня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №8414721, відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 10700грн із зобов`язанням повернути його разом з відсотками за користування на строк 360 днів. ТзОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; ОСОБА_1 не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення розрахунку заборгованості; надалі на підставі Договору факторингу №01.02-12/25 від 10.06.2025р. укладеного між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс», останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором; враховуючи порушення зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 28890грн, з яких 10700грн – заборгованість за тілом кредиту, 12840грн – заборгованість за відсотками, 5350грн – пеня.
Крім того 24 жовтня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1852526, відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 4600рн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування на строк 350 днів. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; ОСОБА_1 не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення розрахунку заборгованості; надалі на підставі Договору факторингу №01.02-09/25 від 29.04.2025р. укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором; враховуючи порушення зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 22402грн, з яких 4600грн – заборгованість за тілом кредиту, 8602грн – заборгованість за відсотками, 9200грн – пеня. Відтак просять стягнути із відповідача загальну суму 51292грн за вищевказаними кредитними договорами та понесені судові витрати.
Відповідач подав до суду відзив, в якому проти позову заперечив, зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору,а також фактичного отримання коштів; розрахунок заборгованості є необґрунтованим; крім того повідомив, що є військовослужбовцем та проходить військову службу у складі Збройних Силах України, про що надав довідку, видану в.о. командира військової частини НОМЕР_1 .
У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:
Судом установлено, що 24 жовтня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №8414721, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10700грн терміном на 360 днів із сплатою денної процентної ставки 1%, а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування.
Згідно Договору факторингу № 01.02-12/25 від 10 червня 2025 року ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
Відтак із Витягу з реєстру боржників від до Договору факторингу 01.02-12/25 від 10 червня 2025 у та розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 заборгував позивачу за Договором №8414721 про надання споживчого кредиту – 28890грн, з яких 10700грн – заборгованість за тілом кредиту, 12840грн – заборгованість за відсотками, 5350грн – пеня.
Також судом встановлено, що 24 жовтня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1852526, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4600грн терміном на 350 днів із сплатою денної процентної ставки 1%, а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування.
Згідно Договору факторингу № 01.02-09/25 від 29 квітня 2025 року ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
Відтак із Витягу з реєстру боржників від до Договору факторингу 01.02-09/25 від 29 квітня 2025 у та розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 заборгував позивачу за Договором №1852526 про надання споживчого кредиту – 22402грн з яких 4600грн – заборгованість за тілом кредиту, 8602грн – заборгованість за відсотками, 9200грн – пеня.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 порушив умови договорів, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитних договорів суду не представлено. Зазначене підтверджується наданими розрахунками заборгованості. 
Судом також встановлено, відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що вбачається із довідки №1772/47 від 25.07.2025р. та перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 .
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Оскільки відповідач має статус військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на нього поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та слід стягнути із відповідача заборгованість за основною сумою боргу 10700грн за Договором про надання споживчого кредиту №8414721 від 24.10.2024р. та 4600грн за Договором про надання споживчого кредиту №1852526 від 24.10.2024р., всього 15300грн, що передбачено у поданих ним розрахунках виходячи із законодавчих норм, у стягненні нарахованих процентів та пені слід відмовити, зважаючи на право відповідача, як військовослужбовця, на гарантоване законом надання йому відповідних пільг.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТзОВ «Свеа Фінанс» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2662грн 40коп, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №299 від 31.03.2026р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 798,72грн (15300 х 100% : 51292= 30%; 2662,4грн х 30% = 798,72грн). 
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, ст. 526, 1054 ЦК України, суд
у х в а л и в:
Позов ТОВ «Свеа Фінанс» задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ЄДРПОУ-37616221), - заборгованість в сумі 15300грн (п`ятнадцять тисяч триста гривень) за Договором про надання споживчого кредиту №8414721 від 24.10.2024р., Договором про надання споживчого кредиту №1852526 від 24.10.2024р. та 798,72грн (сімсот дев`яносто вісім гривень 72коп) сплаченого судового збору.
У решті частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя