12 червня 2026 року Єдиний унікальний № 501/2262/25 Провадження № 2/501/1414/26

РІШЕННЯ
Іменем України
12 червня 2026 року м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд Одеської області
у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Дунаєвої Т.В.
номер справи №501/2262/25 провадження 2/501/1414/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНЯ «ЕЙС» до відповідача ОСОБА_1 предмет та підстава позову про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
участь у справі приймала: представник відповідча адвокат - Чехоніна Т.І.
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад обставин правовідносин. Позиція сторін.
26 травня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНЯ «ЕЙС» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЕЙС»») звернулось до Чорноморського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
09 травня 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та відповідач уклали кредитний договір кредитної лінії № 00-9760646 на суму 19 965,33 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що кредитний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора - 90941. У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 650,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору. Отже, позичальнику перераховується сума в розмірі 6500 .00 грн.
На виконання умов Договору, 09 травня 2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з відміткою та додатком до нього.
20 січня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого позивачеві відступлене право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу, акту прийому-передачі до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19 965,33 грн. Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі - 19 965,33 грн., яка складається з: 5 538,75 грн. - заборгованість по кредиту; 14 426,58 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 20 січня 2025 року - 15 травня 2025 року.
Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить: 19 965,33 грн., що складається : 5 538,75 грн. - заборгованість по кредиту; 14 426,58 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача заборгованість за укладеним Договором № 00-9760646 від 09 травня 2024 року у розмірі 19 965,33 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422.40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 7000.00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з якої вбачається, що просить розгляд справи проводити за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти пред`явленого позову, в обгартування позовних вимог зазначила , що позовна заява подана від імені ТОВ «ФК «ЕЙС» адвокатом Тараненко А.І. , який діє на підставі довіреності виданої директором ТОВ «ФК «ЕЙС»» Поляковим О.В. 23 жовтня 2023 року. Дана довіреність видана без права передоручення та діє до 02 листопада 2024 року.
Крім того, зазначила, що на сайті ТОВ «МАКС КРЕДИТ» не реєструвалась, кредитний договір № 00-9760646 від 09 травня 2024 року, паспорт споживчого кредиту не підписувала, а відтак ОСОБА_1 не була заявником на отримання споживчого кредиту та вважає кредитний договір з ТОВ «МАКС КРЕДИТ» не укладеним. 
Відповідач приблизно 15 років тому придбала стартовий пакет українського мобільного оператора lifecell з номером телефону НОМЕР_2 та є їх постійним клієнтом не змінюючи номера телефону. 
Приблизно у грудні місяці 2023 року у відповідача відбулось викрадення (злом) телефонного номера українського мобільного оператора lifecell НОМЕР_2 . 
Відтак відбувся несанкціонований доступ до онлайн-банкінгу, акаунту, мобільних додатках та ін., тобто до особистих даних відповідача. У подальшому відповідач звернулась до мобільного оператора lifecell та відновила свій телефонний номер та додатково прив`язавши його до документа, що посвідчує особу. 
Номер телефону НОМЕР_2 зазначено як фінансовий номер у всіх банківських рахунках відповідача. 
Також не розуміючи що відбувається з банківською карткою ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», відповідач звернулась до банку для з`ясування, однак співробітник банку не змогла відповісти на поставлені питання та запропонувала закрити картку та замовити перевипуск нової картки по рахунку. Що було і зроблено відповідачем.
Жодного кредиту відповідач не брала та не укладала відповідних договорів на їх отримання. 01 серпня 2025 року відповідач звернулась до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», щодо з`ясування про походження коштів, які були переведені на її банківську картку 09 травня 2024 року, в тому числі і отримання офіційної відповіді про причини перевипуск нової картки у 2024 року, однак відповіді не отримала.
Також, 04 серпня 2025 року на електронну адресу українського мобільного оператора lifecell направлено заяву, щодо надання інформації, яка наявна у розпорядженні мобільного оператора lifecell (ТОВ «Лайфселл»), а саме: «чи відбувались факти викрадення (зламу) телефонного номера українського мобільного оператора lifecell +380639303369 протягом 2023 - 2024 року, однак 29 серпня 2025 року отримано відповідь, якою відмовлено в наданні запитуваних відомостей. 
Відповідачем до ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідач особисто не реєструвалась на сайті ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та не має особистого кабінету. 
Крім того згідно паспорту споживчого кредиту у рядку «підпис споживача» зазначено лише прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи без іншої будь-якої ідентифікації, паспортні дані, дата народження, та інше. 
Тобто паспорт споживчого кредиту, у якому значиться фізична особа « ОСОБА_1 » не є належним та допустимим доказом ознайомлення відповідача з Правилами до укладання кредитного договору. 
Згідно до умов пункту 2.7. кредитного договору кредитодавець після укладення Договору направляє на електронну адресу позичальника, зазначену у Розділі 8 цього Договору, підписаний Договір з додатками (у разі наявності). 
Звернула увагу Суду, що електронна адреса відповідача у Розділі 8 кредитного договору не зазначена, відтак кредитний договір відповідач не отримував та вчасно про укладення кредитного договору не був проінформований, що позбавило можливості відповідача вчасного реагування та оскарження дій кредитодавця
Крім того відповідно до п. 4.2.5. кредитного договору кредитодавець зобов`язаний обов`язково повідомити позичальника про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, що забезпечить доведення до відома позичальника такого факту. 
Зазначає, що відповідач не була інформована про відступлення права вимоги, докази про таке інформування позивачем не надано. 
У пункті 5.8. кредитного договору зазначено, що позичальник надає кредитодавцю наступний перелік персональних даних третіх осіб, уключаючи близьких осіб та своє волевиявлення на передачу цим особам інформації про укладення цього Договору, його умов стан виконання тощо, та зазначено контактну (третю) особу - ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_3 жодним чином відношення до відповідача не має, не є близькою особою чи родичем відповідача. А відтак відповідач не могла надати згоду на передачу даній фізичній особі будь-якої інформації щодо себе особисто чи кредитного договору.
У розділі 8 «Адреса місцезнаходження, реквізити та підписи сторін» кредитного договору зазначено номери телефонів позичальника: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 які жодним чином не відносяться до відповідача, кому вони належать також не відомо.
Також згідно всіх доданих документів, не зазначено повний номер банківської картки відповідача, або реквізитів рахунку, у зв`язку з чим постає питання яким чином позивач здійснив перерахування коштів не знаючи повний номер банківської картки.
Представником позивача надані додаткові пояснення згідно яких, зазначив ,що первісний кредитор ТОВ «МАКС КРЕДИТ», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірив особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Виходячи з вищевикладеного, відповідач отримав грошові кошти відповідно до умов Договору належним чином, а тому позивачем доведено факт надання первісним кредитором грошових коштів відповідачу. 
Доводи відзиву та заперечення відповідача не містять доказів, які б підтверджували, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, та, фактично, зводяться до нерозуміння природи договору, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19 березня 2021 №904/2073/19, не звільняє споживача послуг, як сторону зобов`язання, від його виконання.
У додаткових поясненнях представник позивача зазначила, що приблизно 15 років тому відповідач придбала стартовий пакет українського мобільного оператора lifecell з номером телефону НОМЕР_2 та є їх постійним клієнтом не змінюючи номера телефону. У грудні місяці 2023 року у відповідача відбулось викрадення (злом) телефонного номера українського мобільного оператора lifecell НОМЕР_2 .
Відтак відбувся несанкціонований доступ до онлайн-банкінгу, акаунту, мобільних додатках та ін., тобто до особистих даних відповідача. У подальшому відповідач звернулась до мобільного оператора lifecell та відновила свій телефонний номер та додатково прив`язавши його до документа, що посвідчує особу. Номер телефону НОМЕР_2 зазначено як фінансовий номер у всіх банківських рахунках відповідача. 
Крім того, представник позивача посилається на відомості, надані ТОВ «лайфселл» у справі № 501/2849/25, яка перебуває в провадженні Чорноморського міського суду Одеської області, згідно яких послуга «Заміна SIM-картки» за номером НОМЕР_8 була надана 3 (тричі) впродовж 2023-2024 років (10 грудня 2023 року та 11 грудня 2023 року), а саме: 10 грудня 2023 року в особистому кабінеті «Мій lifecell» за номером НОМЕР_8 було здійснено віддалену заміну SIM-картки (першу заміну) з номером НОМЕР_8 на «нову» SIM-картку зі збереженням номеру НОМЕР_8 (тобто, номер було дистанційно перенесено на іншу SIM-картку); 11 грудня ТОВ «лайфселл» за номером НОМЕР_8 було здійснено віддалену заміну «нової» SIM-карти (друга заміна) на попередню (за якою послуги надавались раніше, до 20:00 10 грудня 2023) та о 01:31 відновлено надання електронних комунікаційних послуг за номером НОМЕР_8 (т. зв. «розблокування»); 11 грудня 2023 о 15:21 було здійснено заміну SIM-картки (третя заміна) з номером НОМЕР_8 на «нову» SIM-картку особі, яка звернулась в дилерський магазин lifecell в м. Чорноморську, було ідентифіковано (зареєстровано) на кінцевого користувача ( ОСОБА_1 ) відповідно до Порядку ідентифікації кінцевих користувачів послуг, затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (НКЕК) № 235 від 07 грудня 2022 року (а.с. 112-115) (а.с. 167-172),
09 травня 2024 року відповідач не проходила ідентифікацію/верифікацію за допомогою Системи BankID, а доказів в інший спосіб ідентифікації та верифікації клієнта передбачений Постановою НБУ № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» позивачем не надано. 
Таким чином позовні вимоги товариства є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 11 червня 2025 року після отримання інформації щодо місця реєстрації (перебування) відповідача позовна заява призначена до розгляду в спрощеному проваджені з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявивши в позовній заяві зазначивши про розгляд справи за своєї відсутності за правилами спрощеного позовного провадження, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року задоволене клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чехоніної Т.І. про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.
29 вересня 2025 року представником відповідача поданий відзив на позовні вимоги.
01 жовтня 2025 року представником позивача подані додаткові пояснення.
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року задоволено клопотання представника відповідач щодо отримання доказів, які не можуть бути надані стороною.
17 грудня 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали Чорноморського міського суду Одеської області надіслана витребувана інформація транзакцій по рахунках відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з якої вбачається, що просить розгляд справи проводити за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився. 
У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти вимог позовної заяви, підтримала надані нею письмові пояснення та прохала у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі.
Фактичні обставини правовідносин, встановлені судом.
09 травня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9760646. (а.с. 30-34).
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2, 1.3., 1.4, 1.5 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума ліміту кредитної лінії складає: 6500.00 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування 04 травня 2025 року згідно умов пункту 3.4 цього Договору. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 03 червня 2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1,18 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору.
Згідно п. 1.6. Договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 650.00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору.
Пунктом 2.1 Договору встановлено, що для отримання кредиту, позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Клієнта: - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оtр-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власними ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням KEП уповноваженим працівником Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу на отриманий електронний документ, що містить фото.
Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до п. 2.2 Договору. 
Відповідно до п. 2.5 Договору у разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами Договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору який надсилається кредитодавцем позичальнику в смс-повідомленні (додатково у разі необхідності за зверненням позичальника надісланий одноразовий ідентифікатор може повторно надаватися шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником). Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням цього Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надсилає одноразовий ідентифікатор погодженим із позичальником засобом зв`язку
Після укладення Договору кредитодавець направляє на електронну адресу позичальника, зазначену у розділі 8 цього Договору та надану позичальником як його особиста електронна адреса, та розміщує у особистому кабінеті Договір з додатками (у разі їх наявності) у вигляді електронного документа, що містить кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, згідно з п. 2.7 Договору.
Згідно п. 2.8 Договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 09 травня 2024 р. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6500.00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_9 .
09 травня 2024 року на мобільний номер НОМЕР_2 відправлений одноразовий ідентифікатор 90941 для підписання Договору № 00-9760646 від 09 травня 2024 року. (а.с. 41).
09 травня 2024 року на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема на картку № НОМЕР_9 у сумі 6500.00 грн. (а.с.42-45).
Заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 00-9760646 від 09 травня 2024 станом на 15 травня 2025 року (включно) складає 19 965,33 грн.: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить: 5 538,75 гривень; прострочена заборгованість за процентами становить: 14 426,58 гривень.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить: 00,00 гривень.; строкова заборгованість за процентами становить: 00,00 гривень.; заборгованість за штрафними санкціями становить: 0,00 гривень. (а.с. 49).
20 січня 2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС»» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачеві відступлене право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. (а.с. 8-10). 
Згідно реєстру боржників до Договору факторингу № 20012025-МК/Ейс від 20 січня 2025 року до ТОВ «ФК «ЕЙС»» перейшло право вимоги у тому числі і до договору № 00-9760646 від 09 травня 2024 року на загальну суму заборгованості 19 965,33 грн. (а.с. зворот 16). 
Згідно відомостей, наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» стосовно рахунків: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_10 в банку емітовано карту № НОМЕР_11 (IBAN НОМЕР_12 ). 
Також по клієнту імітувались інші картки. По рахунку № НОМЕР_11 за період 09 травня 2024 року по 14 травня 2024 року, яка містить зарахування на суму 6 500,00 грн. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_11 за період 09 травня 2024 року по 14 травня 2024 року: фінансовий номер телефону: НОМЕР_2 номер телефону який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 НОМЕР_2 . (а.с. 87-88, 149-150).
04 серпня 2025 року ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області отримав заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України (а.с. 96).
У ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» відсутня інформація про «факти викрадення (зламу)» номеру НОМЕР_8 , в т.ч. впродовж 2023-2024 років. Номер НОМЕР_8 обслуговується в мережі lifecell на умовах передоплати та, після заміни SIM-картки в магазині lifecell 11 грудня 2023 року, з ідентифікацією (реєстрацією) кінцевого користувача (абонента) у постачальника електронних комунікаційних послуг. 
У ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» відсутня інформація про належність номеру НОМЕР_8 будь якому користувачу, зокрема ОСОБА_1 , в період до 10 грудня 2023 року (включно). (а.с. 100).
Відповідно до відомостей, наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з 01 травня 2024 року до 31 липня 2024 року було здійснено наступні авторизації з використанням системи BankID по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_10 : 27 червня 2024 року 16:47:45.629 - Державне підприємство ДІЯ Державне підприємство ДІЯ; 29 червня 2024 року 12:17:13.69 Державне підприємство ДІЯ Державне підприємство ДІЯ (а.с. 160).
Послуга «Заміна SIM-картки» за номером НОМЕР_8 була надана 3 (тричі) впродовж 2023-2024 роках, а саме 10 грудня 2023 року та 11 грудня 2023 року. Третя зміна SIM-картки відбулась у магазині lifecell у м. Чорноморську 11 грудня 2023 року, під час якої було ідентифіковано кінцевого користувача - ОСОБА_1 . (а.с. 167-172).
З відповіді КБ ПРИВАТБАНК вбачається , що картку № НОМЕР_9 було закрито 21 серпня 2024 року (а.с. 177).
З консультативного висновку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЛАБОРАТОРІЯ КОМПЬЮТЕРНОЇ КРИМІНАЛІСТІКИ випробувальний центр«CyberLab» від 08 травня 2026 року вбачається, що при дистанційній заміні третьою особою sim картки , у неї може бути технічна можливість отримати доступ до особистих даний першої особи шляхом підтвердження інформації через одноразові коди.
При дистанційній заміні третьою особою sim картки , стара sim карта з однаковим номером телефону працювати не буде.
У третьої особи, яка раніше здійснювала дистанційну заміну sim картки існує можливість мати пасивний інформаційний доступ ( як спостерігач) до отриманих sms повідомлень на номером телефону, який в подальшому було ідентифіковано
( зареєстровано ) за кінцевим користувачем поки SIM КАРТКА активна.
Третя особа, яка раніше здійснювала дистанційну заміну SIM КАРТКИ має технічну можливість входу до мобільних додатків , таких як Дія та ПРИВАТБАНК ( а.с.191-193).
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України вбачається ,що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Частиною першої статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено ,що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України , правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено ,що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. 
Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналізуючи надані суду письмові докази : Договір кредитної лінії № 00-9760646 від 09 травня 2024 року , паспорт споживчого кредиту Суд зауважує, що вони підписані одноразовим ідентифікатором надісланим на мобільний номер телефону НОМЕР_2 .
З наявною в матеріалах справи відповіді у ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» відсутня інформація про «факти викрадення (зламу)» номеру НОМЕР_8, в т.ч. впродовж 2023-2024 років, окрім того повідомлено, що метою дій зловмисників є заволодіння, хоча б на певний час, номером

потерпілого, з метою використання такого номера у певних фінансових операціях (переведення коштів з банківського рахунка потерпілого, оформлення кредитів на ім`я потерпілого тощо). 
Зловмисники, отримавши доступ до особистого кабінету, здійснюють дистанційну заміну SIM картки на іншу SIM-картку зі збереженням номеру потерпілого (тобто, номер потерпілого переноситься на іншу SIM-картку, наявну у зловмисників). Відтак, номер починає перебувати у розпорядженні зловмисників, які використовують його, зокрема, для здійснення фінансових операцій на шкоду потерпілому.
Послуга «Заміна SIM-картки» за номером НОМЕР_8 була надана 3 (тричі) впродовж 2023-2024 (10 грудня 2023 року та 11 грудня 2023 року ) з наступною хронологією подій. 10 грудня 2023 року о 19:48 мала місце спроба входу в особистий кабінет «Мій lifecell» за номером НОМЕР_8, шляхом введення такого номера у відповідному полі інтерфейсу. 
10 грудня 2023 року о 19:49 мав місце успішний вхід в особистий кабінет «Мій lifecell» за номером НОМЕР_8 за допомогою 6-значного OTP-паролю, відправленого в SMSповідомленні на номер НОМЕР_8. ОТР-пароль було введено у відповідному полі інтерфейсу «Мій lifecell» та здійснено вхід в особистий кабінет за номером НОМЕР_8. Безпосередньо після цього в особистому кабінеті за номером НОМЕР_8 було встановлено новий пароль для входу в «Мій lifecell». 
Особа (або особи), яка здійснила спробу входу до особистого кабінету за номером НОМЕР_8, ТОВ «лайфселл» невідома. 
Після успішного входу в особистий кабінет (за допомогою встановленого 10.12.2023 паролю), 10 грудня 2023 року о 20:00, в такому особистому кабінеті «Мій lifecell» за номером НОМЕР_8 було здійснено віддалену заміну SIM-картки (першу заміну) з номером НОМЕР_8 на «нову» SIM-картку зі збереженням номеру НОМЕР_8 (тобто, номер було дистанційно перенесено на іншу SIM-картку)
Особа (або особи), яка здійснено віддалену заміну SIM-картки з номером НОМЕР_8 на «нову» SIM-картку, ТОВ «лайфселл» також невідома. 
10 грудня 2023 року о 20:13 за номером НОМЕР_8 було здійснено скорочення переліку послуг ТОВ «лайфселл» з власної ініціативи (т. зв. «блокування»), з метою упередження можливих неправомірних дій з використанням такого номеру (оскільки фактичні дії за номером надавали підстави для підозр у використанні його з протиправною метою). 
ТОВ «лайфселл» може в окремих випадках, враховуючи наявні технічні можливості, виявляти підозрілі дії та, з метою попередження можливих подальших неправомірних дій, призупиняти надання електронних комунікаційних послуг за номером (здійснювати т. зв. «блокування»), а також здійснювати дистанційну заміну SIM-картки або eSIM. Але таке виявлення та блокування можливе лише після початку неправомірних дій. 11.12.2023 об 01:30 ТОВ «лайфселл» за номером НОМЕР_8 було здійснено віддалену заміну «нової» SIM-карти (друга заміна) на попередню (за якою послуги надавались раніше, до 20:00 10 грудня 2023 року ) та о 01:31 відновлено надання електронних комунікаційних послуг за номером НОМЕР_8 (т. зв. «розблокування»). 
11 грудня 2023 року о 15:21 було здійснено заміну SIM-картки (третя заміна) з номером НОМЕР_8 на «нову» SIM-картку особі, яка звернулась в дилерський магазин lifecell в м. Чорноморську.
В магазині lifecell було встановлено належність номера НОМЕР_8, враховуючи успішну аутентифікацію (надання правильних відповідей на питання, повідомлення конкретних відомостей за номером, які може знати лише кінцевий користувач номеру), особі, яка представилась ОСОБА_1 . 
Також, 11 грудня 2023 о 15:24, в згаданому магазині lifecell номер НОМЕР_8 було ідентифіковано (зареєстровано) на кінцевого користувача ( ОСОБА_1 ) відповідно до Порядку ідентифікації кінцевих користувачів послуг, затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (НКЕК) № 235 від 07 грудня 2022 року . 
Тобто, особа або особи (невстановлена) яка здійснювала віддалену заміну SIM-карти номер НОМЕР_8 отримала доступ до онлайн-банкінгу, акаунту, мобільних додатках та ін., тобто до всіх особистих даних ОСОБА_1 ..
Позивач у позовній заяві вказує що 09 травня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9760646 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору, ознайомився

з актуальною редакцією Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 
Після чого відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті кредитодавця (далі - Сайт), під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані. Тобто для отримання кредиту позичальник здійснив послідовний алгоритм дій. 
З даного слідує, що будь-яка особа яка володіє особистими даними іншої особи може створити на сайті кредитодавця від її імені особистий кабінет та вказати всі необхідні дані. Адже створення особистого кабінету передбачає, що позичальник повинен вказати всі необхідні особисті дані, в тому числі і номер електронного платіжного засобу. 
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою Національного Банку України №107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації клієнта: - отримання через Систему BankID Національного Банку України ідентифікаційних даних; - отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оtрпароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власними ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням KEП уповноваженим працівником Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу на отриманий електронний документ, що містить фото. 
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (№ 675-VIII прийнятий 03 вересня 2015 року) у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 
Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (Закон № 2155-VIII) визначає правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.

Відповідно до ч 11 ст. 1 Закон № 675-VIII електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи. 
Оформлення кредиту має супроводжуватись авторизацією в тому числі і з правильним введенням нанесених на карті даних. 
Згідно до п. 2.1.4.5.1 та п. 2.1.4.5.2. Умов та правил надання банківських послуг (надалі Умови), що розміщуються в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування, клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству та вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Відповідно до аб.1 ч.3 розділу загальні положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затверджені Постановою Правління Національного Банку України 29 липня 2022 року № 164,автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача та/ або належність користувачу певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача. 
Статтею  68 Закону України «Про платіжні послуги ( № 1591-IX від 30 червня 2021 року) автентифікація визначено: електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, а також їх автентифікація здійснюється відповідно до абзацу першого частини другої статті 17 Закон № 1591-IX .
Згідно із Законом № 1591-IX засобом електронної ідентифікації є носій інформації, який містить ідентифікаційні дані особи і використовується для автентифікації особи під час надання та/або отримання електронних послуг. 
Тобто одним із найпоширеніших засобів електронної ідентифікації є BankID спосіб електронної автентифікації громадян за допомогою їхніх даних у банку, де вони обслуговуються. 
Щоразу, коли особа хоче скористатися електронною послугою, портал формує електронний запит до банку, де особа є клієнтом, для отримання її персональних даних. Постановою Національного банку України № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» визначено, що установа може здійснити ідентифікацію/верифікацію клієнта - фізичної особи також шляхом використання одного з таких способів як і за допомогою Системи BankID НБУ. 
Постановою Правлінням Національного банку України 17 березня 2020 року № 32 затверджено Положення про Систему BankID Національного банку України ( далі по 
тексту Положення). 
Відповідно до ч. 1 розділу І це Положення розроблено відповідно до Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», «Про захист персональних даних» і визначає загальні засади функціонування Системи BankID Національного банку України (далі - Система BankID НБУ): правила функціонування та використання Системи BankID НБУ, порядок взаємодії та розрахунків її суб`єктів відносин. 
Вимоги цього Положення про Систему BankID Національного банку України поширюються на відносини, що виникають між Національним банком України (далі - Національний банк) та абонентами Системи BankID Національного банку під час використання Системи BankID Національного банку. (абз 1 ч. 2 розділу І Положення про Систему BankID Національного банку України в редакції на момент спірних правовідношень - надалі Положення ). 
Абзацом 2 ч. 2 розділу І Положення визначено ,що абонент - надавач послуг, який є суб`єктом первинного фінансового моніторингу, має право використовувати Систему BankID Національного банку для ідентифікації та верифікації клієнтів. 
У разі використання Системи BankID Національного банку для ідентифікації та верифікації клієнтів суб`єкт первинного фінансового моніторингу має дотримуватися порядку, що визначений нормативно правовими актами суб`єкта державного фінансового моніторингу, який здійснює державне регулювання та нагляд за цією установою відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних

злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» 
Пунктом 6 ч. 3 розділ І Положення визначено ,що автентифікація - це електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну дистанційну ідентифікацію фізичної особи 
Електронна дистанційна ідентифікація - це процес розпізнавання фізичної особи абонентом - надавачем послуг із підтвердженням успішної автентифікації користувача Системи BankID Національного банку абонентом-ідентифікатором 
Згідно п. 11 ч. 3 розділ І Положення електронний запит на електронну дистанційну ідентифікацію - складова частина електронної дистанційної ідентифікації в електронному вигляді, яку ініціює користувач на порталі абонента - надавача послуг (п. 12 ч. 3 розділ І Положення). 
Відповідно п. 13 ч. 3 розділ І Положення електронне підтвердження електронної дистанційної ідентифікації - складова частина електронної дистанційної ідентифікації - інформація у вигляді електронної анкети, яка формується відповідно до вимог специфікації взаємодії та містить персональні дані користувача ( 
Умовами п 14 ч. 3 розділу І Положення користувач Системи BankID Національного банку предбачено ,що - фізична особа, яка ініціювала електронний запит на електронну дистанційну ідентифікацію через Систему BankID Національного банку. 
Користувач є суб`єктом персональних даних та користується послугами Абонентів Системи BankID Національного банку. 
Відповідно до п 15 ч. 3 розділу І Положення організаційна структура системи BankID Національного банку - сукупність визначених Національним банком суб`єктів, їх функцій, прав і обов`язків, а також сукупність відносин, що виникають між ними під час проведення електронної дистанційної ідентифікації користувачів Абонентами, передавання персональних даних і забезпечення діяльності Системи BankID Національного банку. 
Система BankID Національного банку - національна система електронної дистанційної ідентифікації, яка виконує функції облікової і забезпечує здійснення електронної дистанційної ідентифікації фізичних осіб шляхом передавання персональних даних користувачів абонентом- ідентифікатором абоненту - надавачу послуг, а також здійснює облік кількості та обсягу наданих Абонентам послуг з електронної дистанційної ідентифікації (п. 18 ч. 3 розділ І Положення). 
Аналогічні визначення містяться і в Положенні про Систему BankID Національного банку України затвердженої Постановою Правління Національного банку України 17 березня 2020 року № 32 у редакції постанови Правління Національного банку України від 08 січня 2026 року № 1) .
Тобто Електронна дистанційна ідентифікація фізичних осіб з використанням Системи BankID НБУ відбувається шляхом передачі персональних даних такої особи від абонента ідентифікатора (банку, в якому відкрито рахунок користувача), до абонента надавача послуг, який надає послугу користувачу, і здійснюється під час такої електронної дистанційної ідентифікації, є безпечною для користувачів, та є частиною процедури дистанційного підписання, де надавач послуг перевіряє особу через її банк, підтверджуючи достовірність даних у момент підписання угоди. 
Тільки користувач (власник персональних даних) може ініціювати передачу цих даних від абонента ідентифікатора до абонента надавача послуг. Отже, ніхто, окрім фізичної особи, не може ініціювати цей процес. 
Інформація передається в зашифрованому вигляді відповідно до вимог законодавства України.
Оскільки платіжна картка НОМЕР_9 є власністю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (п. 2.1.4.1.3. Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ - платіжна картка є власністю банку і видається клієнту у тимчасове користування), а Відповідач обслуговується у даному банку, у даній справі за клопотанням ОСОБА_1 було витребувано інформацію (докази) у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» щодо проходження відповідачем ідентифікації/ верифікації за допомогою Системи BankID НБУ, а саме чи ініціювала (передавала) ОСОБА_1 передачу своїх персональних даних від абонента - ідентифікатора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до абонента - надавача послуг за допомогою Системи BankID НБУ, чи передавались персональні дані ОСОБА_1 від абонента - ідентифікатора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до абонента - надавача послуг, за допомогою Системи BankID НБУ, а також витребувати ідентифікатор, інформацію про ініціатора передачі персональних даних ОСОБА_1 , та які саме персональні дані ОСОБА_1 були передані за допомогою Системи ВаnkID НБУ. 

На виконання ухвали Чорноморського міського суду Одеської області від 17 грудня 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомило , що у період з 01 травня 2024 року до 31 липня 2024 року було здійснено наступні авторизації з використанням системи BankID по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 : 07 червня 2024 року о 16:47:45.629 годині та 29 червня 2024 року о 12:17:13.69 годині Державне підприємство ДІЯ. 
З даної відповіді слідує, що 09 травня 2024 року відповідач не проходила ідентифікацію/верифікацію за допомогою Системи BankID, а доказів в інший спосіб ідентифікації та верифікації клієнта передбачений Постановою Національного банку України № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» позивачем не надано. 
Таким чином ТОВ №МАКС КРЕДИТ» на виконання умов п. 2.1. розділу 2 кредитного договору та законодавства України не здійснив належної перевірки клієнта. 
Враховуючи вище викладене Суд дійшов висновку про те , що відповідач згоди на укладення кредитного договору не надавала, особистий кабінет не відкривала , та не вчиняла будь-яких інших дій для отримання кредиту, в тому числі і шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, а відтак і не укладала кредитний договір № 00-9760646 від 09 травня 2024 року у формі електронного документа з ТОВ «МАКС КРЕДИТ. 
Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 04 серпня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України отриману ВП №1 ОРУПР№2 ГУПН в Одеській області( а.с.96).
З консультативного висновку ТОВ «ЛАБОРАТОРІЯ КОМПЬЮТЕРНОЇ КРИМІНАЛІСТІКИ» випробувальний центр«CyberLab» від 08 травня 2026 року вбачається, що при дистанційній заміні третьою особою sim картки , у неї може бути технічна можливість отримати доступ до особистих даний першої особи шляхом підтвердження інформації через одноразові коди.
При дистанційній заміні третьою особою SIM КАРТКИ , стара SIM КАРТА з однаковим номером телефону працювати не буде.
У третьої особи ,яка раніше здійснювала дистанційну заміну sim картки існує можливість мати пасивний інформаційний доступ ( як спостерігач) до отриманих sms повідомлень на номером телефону, який в подальшому було ідентифіковано 
( зареєстровано ) за кінцевим користувачем поки sim картка активна.
Третя особа, яка раніше здійснювала дистанційну заміну SIM КАРТКИ має технічну можливість входу до мобільних додатків , таких як Дія та ПРИВАТБАНК(а.с.191-193).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
Згідно ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. 
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. 
Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 Цивільного кодексу України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. 
Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13)». 
Відповідно до п. 146 розділу VІІ Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати,

незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 
Як зазначила ОСОБА_1 в своїх запереченням приблизно у серпні місяці 2024 року, не розуміючи що відбувається з її платіжною карткою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», звернулась до банку для з`ясування, однак співробітник банку не змогла відповісти на поставлені питання та запропонувала закрити картку та замовити перевипуск нової картки по рахунку. Що і було зроблено відповідачем
Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Частиною 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно ст. ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях
Обставини, які підлягають доказуванню в даній справі повинні свідчити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. 
В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів. 
Дана правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц ( провадження № 61-16504св18). 
Аналогічну правову позицію викладено Верховний Суд в складі колегії суддів Другої судової палати КЦС у постанові від 17 липня 2019 року у справі №571/841/16-ц та від 16 грудня 2019 року у справі №161/9812/16-ц, провадження №61-18653св18.
Висновок суду.
Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку Суд дійшов висновку ,що позовні вимоги ТОВ «ЕСЙ» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9760646 від 09 травня 2024 року з ОСОБА_4 є недоведений та таким, що задоволенню не підлягають.
Судові витрати.
Долю судових витрат Суд вирішує відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає , що судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст.11, 76-81, 84, 141, 178 ,258,64 268 Цивільного процесуального кодексу України ст. ст. 15,16, 203,215,228 Цивільного кодексу України, , ст. 3, 6,8,11, Закону України «Про електронну комерцію»  ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положенням про Систему BankID Національного банку України затверджене Постановою Правлінням Національного банку України 17 березня 2020 року № 32, Суд,- 
УХВАЛИВ:
Позивні вимоги  ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -залишити без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий