Справа №295/6258/26
Категорія 146
3/295/1898/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив: 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2026 серії ЕПР1 №635100, 25.03.2026 о 15-20 год., у м. Житомирі по вул. Михайла Грушевського, 61, водій  ОСОБА_2  керуючи транспортним засобом «Mercedes» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності маневру, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota» номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП авто отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушено п.10.9 ПДР.
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2026 серії ЕПР1 №635109, 25.03.2026 о 15-20 год., у м. Житомирі по вул. Михайла Грушевського, 61, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mercedes» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota» номерний знак НОМЕР_2 , та залишив на порушення встановлених правил місце дтп до якого причетний, чим порушив п. 2.10 а. ПДР.
Оскільки вказані правопорушення інкримінуються одній особі, суд вважає за необхідне об`єднати справи в одне провадження.
В судове засідання  ОСОБА_2  не з`явився.
Судом неодноразово направлялись  ОСОБА_3  повідомлення про дату, час і місце судового засідання на адресу, вказану у протоколі, однак конверти повернулись на адресу суду не врученими. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі,  ОСОБА_2 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4 та 124 КУпАП органом уповноваженим на складання протоколів є Національна поліція.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п. 10.9 ПДР).
Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.10.а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» – суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Судова практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність суду оцінювати кожний доказ на його належність, допустимість і достатність. Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії»). 
Органом уповноваженим на складання протоколу стверджується, що транспортний засіб за участі якого сталась дорожньо-транспортна пригода є транспортний засіб «Mercedes» номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_2 . 
На підтвердження вчинення  ОСОБА_3 інкримінованих йому дій до протоколів крім рапортів поліцейських додано : письмові пояснення ОСОБА_4 ; схему місця ДТП де зображений один транспортний засіб; повідомлення про запрошення ОСОБА_3 до УПП в Житомирській області та відеозапис з камер зовнішнього спостереження; записку на якій зазначений номер, марка автомобіля, ім`я та телефон.
З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що останній приблизно о 07-00 год. прийшов забирати свій автомобіль «Тойота» н.з. НОМЕР_2 , та виявив пошкодження на водійських дверцятах. Пішов до охорони і попросив переглянути камери спостереження, на яких побачив, як «Мерседес» зеленого кольору в`їхав в його припаркований автомобіль. Охоронець сказав, що даний автомобіль виїжджав з двома особами з парковки та поїхав у місто.
Органом уповноваженим на складання протоколу не відібрано пояснення у охоронця та не додано до матеріалів справи.
На відеозаписі з камер зовнішнього спостереження доданому до матеріалів справи зафіксовано як транспортний засіб рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль, при цьому відеозапис неналежної якості та ідентифікувати ні сам транспортний засіб ні особи, яка керувала ним - не можливо.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, врегульовано Розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року (далі –Інструкція).
Згідно п.1 розділу ІХ Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
Відповідно до п.4 розділу ІХ Інструкції, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються зокрема перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП.
Однак, в порушення п. 4 розділу ІХ Інструкції на схемі місця ДТП не зазначений перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП, обмежившись визначенням частини автомобіля потерпілого «БОКОВА ЛІВА ЧАСТИНА», що не дає змогу ідентифікувати чи є пошкодження у транспортних засобів отримані саме під час даної дорожньо-транспортної пригоди і які саме це пошкодження.
Транспортний засіб іншого учасника дорожньо-транпортної пригоди, згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлений, однак його огляд не проведений, пошкодження також не зазначені.
Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що зокрема стали підставою для висновків про порушення правил дорожнього руху саме ОСОБА_3 , внаслідок яких сталась дорожньо-транспортна пригода, місце якої останній залишив.
У зв`язку з вищенаведеним постановами Богунського районного суду м.Житомира від 14.04.2026 матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 були повернуті на дооформлення до АП УПП в Житомирській області.
Вдруге матеріали справи надійшли до суду 04.05.2026, з рапортом інспектора ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області від 28.04.2026 та підтвердженням про направлення повідомлення ОСОБА_3 про виклик до УПП в Житомирській області, на яке останній не з`явився.
Також у рапорті від 28.04.2026 зазначено, що власником «Mercedes» номерний знак НОМЕР_1 є  ОСОБА_2 , а очевидця події, яким залишена записка охоронцю встановити не вдалось. При складанні схеми дорожньо-транспортної пригоди відсутня можливість виконання вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у зв`язку з відсутністю такої опції при складанні електронної схеми дорожньо-транпортної пригоди.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, врегульовано Розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року (далі по тексту Інструкція).
Згідно п. 8 Розділу IX Інструкції якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.
Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.
При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.
До матеріалів справи не були додані докази, які підтверджують виконання працівниками поліції таких вимог.
З матеріалів справи також не вбачається, що проводились необхідні заходи, встановлення винуватця ДТП. Такі заходи, звелись до визначення відповідальним за подію ОСОБА_3 , оскільки він, згідно рапорту є власником транспортного засобу (доказів того, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу матеріали також не містять).
За таких обставин, жодних доказів того, що саме ОСОБА_2 вчинив дані адміністративні правопорушення, органом уповноваженим на складання протоколу до матеріалів справи не додано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).
Оскільки під час судового розгляду обов`язкові елементи складу правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП – порушення 25.03.2026 правил дорожнього руху  ОСОБА_3 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, та того, що він був учасником дорожньо-транспортної пригоди не доведені поза розумним сумнівом належними, достатніми і допустимими доказами, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3  відсутні склади інкримінованих йому правопорушень. А тому необхідно закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив: 

Об`єднати в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/6258/26 та №295/6260/26 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Об`єднаній справі присвоїти № 295/6258/26.
Закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя       Г. В. Панченко