Справа №766/14576/25
н/п 3/766/815/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2026 року м. Херсон 
Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., при секретарі Передерей І.О., за участі захисника Ювченко А.В., розглянувши дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м. Херсоні, матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця 34 бригади, штаб-сержанта,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 ,  14.09.2025 року о 00:17 годині в м. Херсоні по проспекту 200 років Херсона, 17 керував транспортним засобом «Citroen Nemo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу алкотест «Драгер» 7510, тест №460, результат позитивний - 0,76% проміле. Подія фіксувалась в режимі безперервної фіксації на бодікамери 476723, 471634, 476880.
Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
В судові засідання ОСОБА_1   на неодноразові виклики не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення смс-повідомлення, розміщення оголошення на сайті суду та направленням судових повісток, за адресою проживання, про причину неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції не надавав, надав повноваження захиснику Ювченко А.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Судом встановлено, що відповідно до вимог ч. 1ст. 268 КУпАП немає перешкод для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.
Захисник Ювченко А.В. в судовому засіданні приймав участь дистанційно, з матеріалами справи та відеозаписом ознайомився дистанційно, на електронну адресу суду надіслав клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання посилався на ті обставини, що протокол є безпідставним, необґрунтованим та таким, що складено з порушенням законодавства, зазначав про відсутність належних та допустимих доказів які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказав, що з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису не вбачається, а ні факту керування, а ні факту зупинки транспортного засобу, як і не зафіксовано порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не роз`яснено прав. Також захисник зазначив, що працівниками поліції не було дотримано вимоги щодо безперервного відеозапису подій, що відбувались, невідомо на які саме технічні засоби здійснювалась відеофіксація, а тому такі докази є недопустимими. Також звертає увагу, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак, не повідомили підставу такого проходження, не зазначили ознак алкогольного сп`яніння, не відреагували на неодноразову вимогу ОСОБА_1 про виклик свідків, та не вказали про підстави такої відмови, крім того, надали несправний технічний прилад, який він продув близько 10 разів, а після продуття приладу поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працівниками поліції не дотримано процедури огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, передбаченої 266-1 КУпАП, а тому протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, не можуть бути беззаперечними доказами у справі та є недопустимими. Виходячи з вищевикладеного та підтримуючи письмове клопотання, зазначає про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, просить провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Не зважаючи на заперечення захисника Ювченко А.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 702595 від 14.09.2025, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 а) ПДР України згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- чек-тестом алкотестера «Drager Alcotest 7510» від 14.09.2025, яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння, а саме: 0,76 проміле;
- направленням на огляд водія на стан сп`яніння від 14.09.2025 року відповідно до якого виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя) ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, результат – 0,76 проміле;
- відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, котрий здійснював оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. З якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу «Citroen Nemo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в комендантську годину та за кермом якого перебував ОСОБА_1 встановлено, що останній перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджено тестом, який вказує на позитивний результат. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;
- довідкою з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» від 15.09.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.03.2019 року.
Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до вимог п .2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Аналогічну вимогу мстить і п. 6 розділу ІІ Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів – у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння (п.п. 2, 4, 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі по тексту - Порядок).
Відповідно до п. 4 розділу Х наказу Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
Дії поліцейських в наведеній ситуації, окрім правил встановлених вищезазначеними нормами регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції). За наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
З вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя ). Наведене мало своїм наслідком законну вимогу про проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).
У свою чергу відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.« Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
Дійсно за конструкцією норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З досліджених під час судового розгляду відеофайлів, судом встановлено, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем зафіксовано у комендантську годину, його огляд проведено з дотриманням встановленої процедури, а результат огляду мав цифровий показник більше 0,2 проміле, про що свідчить сукупність досліджених судом доказів, підстав ставити під сумнів які немає, а тому останні доводять факт інкримінованих ОСОБА_1 протиправних дій. Крім того, останньому під запис роз`яснено, що ведеться фіксування технічними засобами, і що в такому випадку присутність двох свідків є необов`язковою.
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 погодився продути технічний прилад на місці зупинки та висловив свої категоричні заперечення стосовно проїхати до медичного закладу.
Твердження захисника щодо складення поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я без дотримання форми, передбаченої Інструкцією не спростовує тієї обставини, що ОСОБА_1 було забезпечено можливість пройти такий огляд і в закладі охорони здоров`я. Оскільки останній після продуття технічного приладу відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, то форма направлення у даному випадку правового значення не має, оскільки не могла би бути підставою для відмови закладом охорони здоров`я у проведенні огляду з цієї підстави.
Тому доказів, які б могли підтвердити версію захисника в процесі судового розгляду не встановлено.
Щодо посилання захисника щодо недопустимості відео, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, є неспроможним, оскільки п. 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. Застосування ж положень вказаної Інструкції щодо конкретного формату матеріалів відеозапису, який має долучатись до протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено. Обов`язковість долучення матеріалів відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення встановлена ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, які у свою чергу особливих вимог до здійсненого відеозапису не встановлюють, що також кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 702595 від 14.09.2025 вказані номери технічного засобу відеозапису 476723, 471634, 476880.
Досліджене ж судом відео надає можливість дати оцінку події, яка мала місце 14.09.2025, так як відображає всі основні обставини, які передували складанню протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і які жодним чином не спотворені та ставили б під сумнів процесуальні дії виконані працівниками поліції.
Оцінюючи позицію захисника, щодо «порушення працівниками поліції визначеного ст. 266-1 КУпАП порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, суд враховує наступне.
Так, статтею 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Тобто, стаття 266-1 КУпАП не регулює спеціальний порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Згідно положень ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на ньому, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Аналізуючи докази, що знаходяться в матеріалах справи, доходжу висновку, що наданими матеріалами поза розумним сумнівом доведено як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто те, що останній був водієм, в розумінні ПДР, так і факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, отже доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Позицію захисника, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 і до уваги не приймає, оскільки вона спростовується відеозаписом та матеріалами справи в сукупності.
При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.
Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що відповідає санкції ч.1ст.130 КУпАП, яке, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця НОМЕР_4 бригади штаб-сержанта, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік.
(Рахунок отримувача: UA578999980313090149000021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл. /Херсон обл./21081300, Код отримувача(кодза ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця 34 бригади штаб-сержанта, на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача(кодзаЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова може бути пр ед`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя	В. Е. Дорошинська