номер провадження справи 17/22/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026 Справа № 908/138/26
м. Запоріжжя 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/138/26

за первісною позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват”, 69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А
до відповідача: акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція”, 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133 
про стягнення 1 114 140,91 грн

за зустрічною позовною заявою: акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 
до відповідача за зустрічним позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват”, 69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А
про стягнення 3 874,80 грн

У судовому засіданні приймали участь:
від ТОВ “ТД “Доноват”: Хілько А.В., ордер серія АР № 1289698 від 14.01.26
від АТ “НАЕК “Енергоатом”: Погосян С.Г., виписка з ЄДР від 17.09.25 (в режимі в/конференції)
СУТЬ СПОРУ:

17.01.26 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” надійшла позовна заява за вих. від 17.01.26 товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” (далі ТОВ “ТД “Доноват”) до акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” (надалі АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС”) про стягнення заборгованості за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 1 114 140,91 грн, а саме: 663 600,00 грн основного боргу, 373 417,87 індексу інфляції (інфляційні збитки) та 77 123,04 грн 3 % річних.
19.01.26 автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи № 908/138/26 між суддями, яку передано на розгляд судді Корсуну В.Л.
Ухвалою від 26.01.26 судом позовну заяву ТОВ “ТД “Доноват” за вих. від 17.01.26 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, в якій зазначити: повне (вірне) найменування відповідача; інформацію щодо наявності чи відсутності у сторін зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.
27.01.26 до суду в системі “Електронний суд” надійшла заява за вих. від 27.01.26 про усунення недоліків, в якій позивачем (представником позивача) усунуто недоліки вказані в ухвалі суду від 26.01.26.
Ухвалою від 29.01.26 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/138/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.
06.02.26 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” від АТ “НАЕК “Енергоатом” надійшли:
- відзив за вих. від 03.02.26 № 21-999/28 на позовну заяву, в якому уповноважений представник останнього просить суд відмовити ТОВ “ТД “Доноват” у задоволені позовних вимог, зменшити заявлений розмір витрат правничої допомоги до мінімально можливого розміру та судові витрати по справі покласти на ТОВ “ТД “Доноват”; 
- зустрічна позовна заява за вих. від 06.02.26, в якій уповноважений представник АТ “НАЕК “Енергоатом” просить суд стягнути з ТОВ “ТД “Доноват” пеню за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 3 874,80 грн. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/138/26 раніше визначеному складу суду, 06.02.26 вказану зустрічну позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.
Ухвалою від 11.02.26 судом об`єднано вимоги за зустрічним позовом АТ “НАЕК “Енергоатом” за вих. від 06.02.26 в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/138/26. Вирішено перейти до розгляду справи № 908/138/26 за правилами загального позовного провадження та розпочати розгляд справи спочатку. Підготовче судове засідання призначено на 10.03.26 о/об 10 год. 00 хв.
16.02.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника АТ “НАЕК “Енергоатом” надійшла заява з проханням допустити до участі у судовому засіданні, призначеному на 10.03.26 о 10 год. 00 хв. та у всіх подальших судових засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 908/138/26 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 18.02.26 судом задоволено частково заяву представника АТ “НАЕК “Енергоатом” (сформовану в системі “Електронний суд” 16.02.26) про участь у судовому засіданні 10.03.26 о 10 год. 00 хв. та у всіх подальших судових засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 908/138/26 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з підстав викладених в тексті такої ухвали.
09.03.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника ТОВ “ТД “Доноват” надійшли додаткові пояснення.
Також, 09.03.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника ТОВ “ТД “Доноват” надійшли додаткові пояснення.
В засіданні 10.03.26 судом прийнято до розгляду відзив АТ “НАЕК “Енергоатом” (сформований в системі “Електронний суд” 06.02.26) на позовну заяву та 2 додаткових пояснення ТОВ “ТД “Доноват” (сформованих в системі “Електронний суд” 09.03.26).
В засіданні 10.03.26 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24.03.26 об 11 год. 30 хв. Зобов`язано учасників справи виконати вимоги п. 5 резолютивної частини ухвали суду від 29.01.26 та задоволено усне клопотання представника АТ “НАЕК “Енергоатом” про участь у судовому засіданні 24.03.26 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.
13.03.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника ТОВ “ТД “Доноват” надійшла заява про виконання вимог п. 5 резолютивної частини ухвали суду від 29.01.26.
13.03.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника АТ “НАЕК “Енергоатом” надійшла заява про виконання вимог п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 11.02.26.
Також, 13.03.26 до суду в системі “Електронний суд” від представника АТ “НАЕК “Енергоатом” надійшли заперечення на додаткові пояснення.
У засіданні 24.03.26 судом прийнято до розгляду заяви АТ “НАЕК “Енергоатом” та ТОВ “ТД “Доноват” (сформовані в системі “Електронний суд” 13.03.26) про виконання вимог ухвал суду від 29.01.26 та від 11.02.26, заперечення АТ “НАЕК “Енергоатом” (сформовані в системі “Електронний суд” 13.03.26) на додаткові пояснення.
В засіданні 24.03.26 представники сторін надали усні пояснення на питання суду (головуючого), які виникли в підготовчому засіданні.
Крім того, в засіданні 24.03.26 судом з`ясовано положення ст. ст. 182, 185 ГПК України та повноту виконання запропонованих вимог, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у даній справі. 
Представниками сторін повідомлено суду, що до матеріалів справи надані всі документи, необхідні для вирішення даної справи по суті спору.
Представником АТ “НАЕК “Енергоатом” в засіданні 24.03.26 заявлено усне клопотання про участь у судовому засіданні 21.04.26 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.
Судом задоволено усне клопотання представника АТ “НАЕК “Енергоатом” про участь у судовому засіданні 21.04.26 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 24.03.26 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі № 908/138/26 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.04.26 об 11 год. 00 хв. Крім того, судом забезпечено участь представника АТ “НАЕК “Енергоатом” у судовому засіданні, призначеному на 21.04.26 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні 21.04.26 судом розпочато розгляд справи по суті.
В засіданні 21.04.26 представники сторін надали усні пояснення на питання суду (головуючого), які виникли в розгляді справи по суті.
В судовому засіданні 21.04.26 судом оголошено перерву в розгляді справи по суті до 19.05.26 об 11 год. 45 хв. 
Представником АТ “НАЕК “Енергоатом” в засіданні 21.04.26 заявлено усне клопотання про участь у судовому засіданні 19.05.26 об 11 год. 45 хв. в режимі відеоконференції.
Судом задоволено усне клопотання представника АТ “НАЕК “Енергоатом” про участь у судовому засіданні 19.05.26 об 11 год. 45 хв. в режимі відеоконференції.
В засіданні 19.05.26 представники сторін надали усні пояснення на питання суду (головуючого), які виникли в розгляді справи по суті.
В засіданні 19.05.26 суд завершив стадію з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами та перейшов до судових дебатів.
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 219 ГПК України, 19.05.26 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 01.06.26 о 10 год. 30 хв.
Представником АТ “НАЕК “Енергоатом” в засіданні 19.05.26 заявлено усне клопотання про участь у судовому засіданні 01.06.26 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.
Судом задоволено усне клопотання представника АТ “НАЕК “Енергоатом” про участь у судовому засіданні 01.06.26 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.
В засіданні 01.06.26, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
ТОВ “ТД “Доноват”, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 17.01.26 та у додаткових поясненнях за вих. від 09.03.26. Просила суд стягнути з відповідача за первісним позовом заборгованість за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 1 114 140,91 грн, а саме: 663 600,00 грн основного боргу, 373 417,87 індексу інфляції (інфляційні збитки) та 77 123,04 грн 3 % річних.
Крім того, уповноважений представник ТОВ “ТД “Доноват” заперечила проти зустрічних позовних вимог з підстав викладених у додаткових поясненнях за вих. від 09.03.26. Просила суд відмовити АТ “НАЕК “Енергоатом” в задоволені зустрічних позовних вимог в повному обсязі. 
АТ “НАЕК “Енергоатом”, в особі уповноваженого представника, проти первісного позову заперечила з підстав викладених у відзиві за вих. від 03.02.26 № 21-999/28 на позовну заяву та у запереченні за вих. від 13.03.26 на додаткові пояснення. Просила суд відмовити ТОВ “ТД “Доноват” в задоволені первісних позовних вимог. 
Крім того, представник АТ “НАЕК “Енергоатом” підтримала зустрічні позовні вимоги з підстав викладених у зустрічній позовній заяві за вих. від 06.02.26. Просила суд стягнути з ТОВ “ТД “Доноват” пеню за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 3 874,80 грн. 
З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти. 
Крім того, судом враховано, що:
- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається; 
- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на певній частині території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя; 
- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді; 
- сторони та третя особа по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, суд 
ВСТАНОВИВ: 

16.08.21 (20.08.21) між товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” (Постачальник) та державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” (Покупець) укладено договір поставки товару № 53-121-13-21-10592 (Договір). 
У відповідності до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити наступний товар:
- ширма пересувна рентгенозахисна у кількості 18 штук на загальну суму 432 000,00 грн з ПДВ;
- екран захисний настільний стандартний у кількості 2 штуки на загальну суму 231 600,00 грн з ПДВ.
Строк поставки товару: жовтень-листопад 2021 року (п. 1.2. Договору).
Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість товару за договором складає 553 000,00 грн, крім того ПДВ 20 % 110 600,00 грн, загальна вартість складає 563 500,00 грн. 
Згідно із п. 3.2. Договору, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
Пунктом 3.3. Договору встановлено, що оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).
У відповідності до п. 4.1. Договору, поставка товару відбувається на умовах DDP м. Енергодар, відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010. Вантажоодержувач ЗВ ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом», м. Енергодар, вул. Промислова 133, ЗВ ВП «Складське господарство» склад № 2.
Поставка товару відбувається в строк згідно п.1.2 договору (п. 4.2. Договору).
Згідно із п. 4.3. Договору, Товар, що поставляється, повинен супроводжуватися наступними документами: а) видаткова накладна - 3 прим; б) сертифікат якості (паспорт), що виданий виробником або копія завірена постачаль ником; в) пакувальний лист (пакувальна специфікація).
Пунктом 4.5. Договору визначено, що Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: pdvzaes@mgw.npp.zp.ua. …
Відповідно до п. 7.2. Договору, за порушення строків поставки або недопоставку товару Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості товару з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від зазначеної вартості. Нарахування штрафних санкцій не обмежується шестимісячним строком та здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання по день його фактичного виконання.
Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 19.08.22 (п. 12.1. Договору).
14.12.21 між Постачальником та Покупцем укладено додаткову угоду до договору поставки товару № 53-121-13-21-10592 від 16.08.21 (20.08.21), в якій внесли зміни до п. 1.2. Договору, а саме: Строк поставки товару: поз. 2 грудень 2021р. (п. 1).
Пунктом 7 Додаткової угоди від 14.12.21 визначено, що ця додаткова угода набирає чинності з моменту підписання Сторонами і є невід`ємною частиною Договору поставки товару від 20.08.21 № 53-121-13-21-10592. 
Позивач відповідно до умов договору здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 663 600,00 грн, що підтверджується видатковими накладними, а саме: від 03.12.21 № 133 на суму 432 000,00 грн та від 30.12.21 № 234 на суму 231 600,00 грн.
16.12.25 ТОВ “Торговий дім “Доноват” направило на адресу АТ “НАЕК “Енергоатом”, а саме: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 претензію за вих. від 15.12.25 № 1/10592 про сплату заборгованості, в якій вимагає в останнього протягом 10 днів з дня отримання претензії сплатити заборгованість за договором на постачання товару № 53-121-01-21-10592 від 20.08.21 у розмірі 1 110 325,67 грн з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. 
Згідно із відповіддю на претензію від 15.12.25 № 1/10592, АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” повідомило ТОВ “Торговий дім “Доноват” про те, що (дослівно): «… По-перше.
В бухгалтерському обліку філії «ВП ЗАЕС» заборгованість в розмірі 1 110 325,67 грн за Договором поставки № 53-121-01-21-10592 від 16.08.2021 не обліковується.
По-друге.
Указом Президента України № 64/2022 в Україні, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24.02.2022 введений воєнний стан, строк дії якого продовжено до 03.02.2026.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно з законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема: військові дії, оголошена війна.
Листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України, на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислову палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), військову агресію російської федерації проти України.
ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням /обов`язкам, виконання яких настало згідно з умовами договору, контакту, угоди, законодавчих актів чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Зазначені вище форс-мажорні обставини є загальновідомими, отже, не потребують доказуванню.
По-третє.
ТОВ «ТД «ДОНОВАТ» в претензії № 1/10592 від 15.12.2025 нарахувало 3% річних в розмірі 75 377,69 грн і інфляційні витрати в розмірі 371 347,98 грн на вартість поставленого за Договором товару.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки з боку філії «ВП ЗАЕС» відсутнє прострочення виконання грошового зобов`язання, нарахування 3% річних і інфляційних витрат є передчасним та необгрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, претензійні вимоги ТОВ «ТД «ДОНОВАТ» будуть розглянуті після закінчення або скасування воєнного стану в Україні.».
Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне. 
Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).
Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).
У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із положеннями ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
За договором поставки (ст. 712 ЦК України) продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Якщо (ч. 1 ст. 530 ЦК України) у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Факт здійснення ТОВ “Торговий дім “Доноват” поставки товару АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” на суму 663 600,00 грн підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, а саме: від 03.12.21 № 133 на суму 432 000,00 грн та від 30.12.21 № 234 на суму 231 600,00 грн, які долучені до матеріалів цієї справи.
Вказане не заперечувалось представниками сторін та протилежного матеріали цієї справи не містять.
Згідно із п. 3.2. Договору, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” свого обов`язку щодо оплати ТОВ “Торговий дім “Доноват” за поставлений товар обумовленого у договорі не виконав. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). 
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” не заперечується отримання товару на суму 663 600,00 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ “Торговий дім “Доноват” щодо стягнення з АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” 663 600,00 грн суми основного боргу. Відповідно, первісні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, ТОВ “Торговий дім “Доноват” заявлено до стягнення з АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” 77 123 04 грн 3 % річних та 373 417,87 грн індексу інфляції (інфляційних втрат).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи “ЗАКОНОДАВСТВО” розрахунки 3 % річних, а також періоди їх нарахування, судом визнано розрахунок ТОВ “Торговий дім “Доноват” виконано вірно, а тому стягнення 3 % річних з АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС” на користь позивача за первісним позовом підлягають у сумі 77 123,04 грн.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи “ЗАКОНОДАВСТВО” розрахунки інфляційних втрат, а також період їх нарахування, судом визнано розрахунок ТОВ “Торговий дім “Доноват” виконано вірно, а тому стягнення індексу інфляції з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають у сумі 373 417,87 грн.
Таким чином, судом задовольняються первісні позовні вимоги повністю.
Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне.
АТ “НАЕК “Енергоатом” просить суд стягнути з ТОВ “ТД “Доноват” пеню за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 3 874,80 грн. 
Як вже зазначалось судом вище в тексті цього процесуального рішення, згідно із п. 1.2. Договору, строк поставки товару: жовтень-листопад 2021 року.
У відповідності до додаткової угоди до договору поставки товару № 53-121-13-21-10592 від 16.08.21 (20.08.21), сторони визначили, строк поставки товару: поз. 2 грудень 2021р. (п. 1. Додаткової угоди).
Пунктом 7 Додаткової угоди від 14.12.21 визначено, що ця додаткова угода набирає чинності з моменту підписання Сторонами і є невід`ємною частиною Договору поставки товару від 20.08.21 № 53-121-13-21-10592. 
Частиною 3 ст. 631 ЦК України унормовано, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в т.ч. передбачені статтями 611, 625 ЦК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.
Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.
Відповідно до п. 7.2. Договору, за порушення строків поставки або недопоставку товару Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості товару з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від зазначеної вартості. Нарахування штрафних санкцій не обмежується шестимісячним строком та здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання по день його фактичного виконання.
Судом враховано, що при поставці товару ТОВ “ТД “Доноват” порушено строк поставки вказаного товару, а саме:
- за видатковою накладною від 03.12.21 № 133 на суму 432 000,00 грн – на 2 дні (з 01.12.21 по 02.12.21 включно, оскільки згідно п. 1.2. Договору строк поставки: жовтень-листопад 2021 року);
- за видатковою накладною від 30.12.21 № 234 на суму 231 600,00 грн на 13 днів (з 01.12.21 по 13.12.21 включно, оскільки сторонами укладено Додаткову угоду 14.12.21 щодо продовження строку поставки товару до грудня 2021 року і сторонами у відповідній додатковій угоді не встановлено, що умови викладені у цій додатковій угоді застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладення у відповідності до ч. 3 ст. 631 ЦК України).
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи “ЗАКОНОДАВСТВО” розрахунки пені, виконані АТ “НАЕК “Енергоатом”, а також період їх нарахування, судом визнано розрахунок АТ “НАЕК “Енергоатом” виконано вірно, а тому стягнення пені з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає в сумі 3 874,80 грн.
Таким чином, судом задовольняються зустрічні позовні вимоги повністю.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.05).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.08 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.19 у справі № 902/761/18, від 20.08.20 у справі № 914/1680/18).
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.
При цьому, в контексті положень ст. 55 Конституції України (кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань), а також вимог ст. 4 ГПК України (право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується …), через надуманість та безпідставність, судом відхиляється усі твердження:
- представника відповідача за первісним позовом щодо стягнення заборгованості за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 1 114 140,91 грн, а саме: 663 600,00 грн основного боргу, 373 417,87 індексу інфляції (інфляційні збитки) та 77 123,04 грн 3 % річних;
- представника відповідача за зустрічним позовом щодо стягнення пені за договором поставки товару від 16.08.21 (20.08.21) № 53-121-13-21-10592 у розмірі 3 874,80 грн
є безпідставними та необґрунтованими. 
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому, позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також, у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. 
Крім того, враховуючи спірний характер правовідносин між сторонами суд вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового процесуального рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається:
- за первісним позовом на АТ “НАЕК “Енергоатом” в особі філії “ВП “ЗАЕС”;
- за зустрічним позовом на ТОВ “ТД “Доноват”.
Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 96, 123, 129, 180, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю. 
Стягнути з акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ЄДРПОУ 19355964) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А, код ЄДРПОУ 42775590) – 663 600 (шістсот шістдесят три тисячі шістсот) грн 00 коп. основної заборгованості, 77 123 (сімдесят сім тисяч сто двадцять три) грн 04 коп. 3 % річних, 373 417 (триста сімдесят три тисячі чотириста сімнадцять) грн 87 коп. індексу інфляції та 13 369 (тринадцять тисяч триста шістдесят дев`ять) грн 69 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Зустрічний позов задовольнити повністю 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А, код ЄДРПОУ 42775590) на користь акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ 24584661) – 3 874 (три тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн 80 коп. пені та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01.06.2026.

Суддя В.Л. Корсун