П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/20368/25	
Головуючий в 1 інстанції: Хлімоненкова М.В.,
Дата і місце ухвалення 27.02.2026., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 р. у справі №420/20368/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка полягає у невиготовленні та ненаправленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; 
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”», для перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням у довідці відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Адміністрація Державної прикордонної служби України подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що, на думку апелянта, призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що на момент виникнення спірних правовідносин та видачі довідки про розмір грошового забезпечення пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 були чинними, відповідали вимогам законодавства та підлягали застосуванню Адміністрацією Державної прикордонної служби України. 
Апелянт вказував, що уповноваженим структурним підрозділом Адміністрації Держприкордонслужби у 2018 році було оформлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №103 та Порядку №45 у редакції, чинній на момент її видачі.
Крім того, апелянт зазначав, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18 пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 були визнані протиправними та нечинними лише з 05 березня 2019 року, а тому, на думку відповідача, підстави для видачі нової довідки з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення виникли саме з цієї дати, а не з 01 січня 2018 року. 
Також апелянт посилався на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 11 березня 2020 року у справі №160/3586/19, від 19 лютого 2020 року у справі №240/6263/18 та від 24 червня 2020 року у справі №160/8324/19, вважаючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
З огляду на викладене апелянт просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.
ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 29 серпня 2006 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ). 
Позивач через свого представника звернулася до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 18 березня 2025 року, в якій просила скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, що враховуються для перерахунку пенсії станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку №45, для проведення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону №2262-ХІІ. 
Листом від 10 квітня 2025 року Адміністрація Державної прикордонної служби України відмовила у підготовці нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Обґрунтовуючи відмову, відповідач зазначив, що у 2018 році на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 уповноваженим структурним підрозділом Адміністрації Держприкордонслужби вже було підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку від 28 березня 2018 року №11/10268 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Також відповідач послався на те, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/3858/18 набрала законної сили лише 05 березня 2019 року, а тому до цієї дати постанова Кабінету Міністрів України №103 була чинною та підлягала застосуванню. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиготовлення та ненаправлення до органу Пенсійного фонду України оновленої довідки для перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що обмеження складових грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії, не може встановлюватися підзаконним нормативно-правовим актом, оскільки Кабінет Міністрів України уповноважений визначати лише умови, порядок та розміри перерахунку пенсій, але не вправі змінювати структуру грошового забезпечення, визначену статтею 43 Закону №2262-ХІІ. Суд зазначив, що пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 не відповідали правовим актам вищої юридичної сили, а тому підлягали застосуванню саме положення Закону №2262-ХІІ, які передбачають врахування при перерахунку пенсії не лише основних, а й додаткових видів грошового забезпечення та премії. З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення та ненаправлення до органу Пенсійного фонду України нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року та зобов`язав відповідача скласти і направити відповідну довідку з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі – Закон №2262-ХІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей здійснюється за документами, що містяться у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, така пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок проводиться за минулий час, але не більш як за дванадцять місяців з дня подання додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок такого перерахунку розміри пенсій є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до пунктів 1– 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі – Порядок №45, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців перераховуються на умовах та у розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Міністерства соціальної політики України повідомляє свої головні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а також надсилає відповідну інформацію державним органам, уповноваженим видавати довідки про розмір грошового забезпечення.
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження такого повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 до Порядку №45 та подають їх органам, уповноваженим рішеннями керівників відповідних державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі зазначених списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, щодо кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 до Порядку №45 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено Порядком №45.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є підвищення рівня грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ. Такий перерахунок може бути здійснений двома способами: шляхом централізованого механізму повідомлення органів Пенсійного фонду України відповідними державними органами у порядку, визначеному пунктами 1– 3 Порядку №45, або за заявою пенсіонера з доданими до неї документами.
Колегія суддів звертає увагу на те, що заява пенсіонера та додані до неї документи, зокрема довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за умови, що видача такої довідки обумовлена зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців або введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) чи премій у розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до частин першої – четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі – Закон №2011-ХІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії, та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та має забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань і правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер та умови служби, а також стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців із числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, осіб офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), а також осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема підвищення посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премій, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Водночас 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова №103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.
Пунктом 1 Постанови №103 передбачено перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби, визначених станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.
Пунктом 2 Постанови №103 визначено, що виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови пенсій здійснюється з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року – 50 відсотків суми підвищення пенсії; з 01 січня по 31 грудня 2019 року – 75 відсотків; з 01 січня 2020 року – 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року
Постановою №103 також внесено зміни до Порядку №45, зокрема пункт 5 Порядку №45 викладено у редакції, відповідно до якої під час перерахунку пенсій враховуються лише посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років. Крім того, додаток 2 до Порядку №45 викладено у новій редакції, у якій форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, не містила таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103, а також зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.
У справі №826/3858/18 суди виходили з того, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями змінювати структуру грошового забезпечення військовослужбовців, визначену законом, а зміна умов пенсійного забезпечення підзаконним нормативно-правовим актом суперечить вимогам Закону №2262-ХІІ.
Водночас колегія суддів враховує, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 втратили чинність з 05 березня 2019 року відповідно до частини другої статті 265 КАС України, а тому на момент виникнення спірних правовідносин та видачі відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення зазначені положення були чинними та підлягали застосуванню.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Так, у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року, ухвалених за результатами розгляду зразкової справи №160/8324/19, Верховний Суд дійшов висновку, що з 05 березня 2019 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, з урахуванням не лише посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а й додаткових видів грошового забезпечення та премії.
При цьому Верховний Суд зазначив, що до моменту отримання органом Пенсійного фонду України належної довідки про розмір грошового забезпечення у пенсійного органу не виникає обов`язку щодо проведення відповідного перерахунку пенсії.
З огляду на наведене у зразковій справі №160/8324/19 Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання уповноваженого органу підготувати та надати до органу Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії для проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі №560/3762/18 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що застосування принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі виключає можливість незастосування положень Постанови №103 до правовідносин, які виникли до втрати нею чинності. Верховний Суд зазначив, що скасування пунктів Постанови №103 з 05 березня 2019 року не впливає на правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо застосування цієї постанови у період її чинності.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №520/11340/18, від 19 серпня 2021 року у справі №640/5451/20, від 20 вересня 2021 року у справі №240/4750/18, від 23 вересня 2021 року у справі №2540/3121/18, від 28 жовтня 2021 року у справі №400/2600/18, від 07 грудня 2021 року у справі №240/8423/19, від 31 травня 2022 року у справі №380/2839/20 та від 15 червня 2022 року у справі №0240/3755/18-а.
Крім того, у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі №810/4202/18, від 17 грудня 2020 року у справі №640/18805/18, від 17 лютого 2021 року у справі №1540/3971/18, від 03 листопада 2021 року у справі №640/21520/18 та від 07 грудня 2021 року у справі №240/8423/19 Верховний Суд зазначив, що у період дії пунктів 1, 2 Постанови №103, а саме з моменту набрання нею чинності 24 лютого 2018 року до набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 05 березня 2019 року, зазначені норми підлягали застосуванню суб`єктами владних повноважень при здійсненні перерахунку та виплати пенсій.
Водночас колегія суддів враховує, що у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми щодо застосування норм Постанови №103 у період її чинності Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду передав справу №520/2098/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19 дійшла висновку, що положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 суперечили Закону №2262-ХІІ, оскільки звужували складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при перерахунку пенсії.
У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що суди під час вирішення спорів повинні застосовувати норми закону, які мають вищу юридичну силу, навіть якщо відповідні положення підзаконного нормативно-правового акта формально залишалися чинними на момент виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду сформувала інший підхід до застосування положень Постанови №103 та зазначила, що при вирішенні спорів щодо перерахунку пенсій підлягають застосуванню положення Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ як актів вищої юридичної сили.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19 дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання уповноваженого органу скласти та направити до органу Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року.
Застосовуючи наведені висновки Великої Палати Верховного Суду до обставин даної справи, колегія суддів зазначає таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Адміністрацією Державної прикордонної служби України складено довідку від 28.03.2018 №11/10268 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року для перерахунку пенсії на підставі Постанови №103 та Постанови №704, у якій зазначено лише посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років, тоді як відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію у довідці відсутні.
Отже, при складанні вказаної довідки відповідач керувався положеннями Постанови №103, які обмежували перелік складових грошового забезпечення, що враховуються при перерахунку пенсії.
На підставі зазначеної довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року.
Враховуючи наведене правове регулювання, висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №520/2098/19 та встановлені обставини даної справи, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку №45, із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону №2262-ХІІ.
Щодо посилань апелянта на те, що ним уже складено довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року для проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року, колегія суддів зазначає, що предметом спору у даній справі є саме право позивача на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року для проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідно до положень Закону №2262-ХІІ та Постанови №704.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до статті 316 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 р. - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук