Справа № 380/7384/26
Провадження №2-а/944/99/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кондратьєвої Н.А.
з участю секретаря судових засідань Шандрук А.М.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Мацюка В.С.
представника відповідача Вахули Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про оскарження дій та бездіяльність суб`єкта владних повноважень
в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області щодо ігнорування його заяви від 10.03.2026 року та зобов`язати Управління патрульної поліції у Львівській області скласти та передати до суду протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП щодо водія автомобіля Субару Форістер із д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертається до суду за захистом своїх конституційних прав i свобод, гарантованих Конституцією України та ЗУ «Про звернення громадян» з вимогою визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції у Львівській області щодо неприйняття рішення по його заяві про складання адміністративного протоколу на особу, яка скоїла дорожньо-транспортну пригоду і спричинила йому матеріальні збитки. Зазначає, що відносно нього не на місці ДТП, а в службовому кабінеті патрульної поліції через певний проміжок часу через 14 днів, 14.01.2026 року по незрозумілій причині, на думку поліцейського УПП у Львівській області Ткачуком Є.Г. був складений адміністративний протокол серії ЕПРІ № 566622 за ст.124 КУпАП за вчинення ДТП — виїзд на головну дорогу, що не пропустив автомобіль який рухався по головній дорозі, чим порушив пункти ПДР України 2.3.б, 10.1, 16.11, 8.4.б. Із даними порушеннями працівника патрульної поліції вказавши за скоєне ДТП він був не згідний, вину не визнав, вказавши це записом у складеному протоколі і даний адміністративний протокол не підписав. Галицьким районним судом м.Львова розглядалась адміністративна справа № 461/757/26 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце у м.Львові 01.01.2026 року де близько 03 год.35 хв. у м.Львів, вул. Куліша, 4 водій автомобіля «Субару Форістер» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись в напрямку до вул..Городоцької, перебуваючи в стані алкогольного і наркотичного сп`яніння (в подальшому на останню був складений адміністративний протокол за ст.130 КУПАП), здійснила зіткнення та в`їхала у задню частину його рухомого автомобіля «Опель Корса» д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням. Із наданих 10 файлів з боді камер працівників поліції як відповідних доказів даного правопорушення на «0» файлі в 03 год 58 хв 44 сек. зафіксовано та зображено як на відео так і показами водія «Субару Форістер» ОСОБА_3 , яка наголошує, що «перепутала педалі в своєму автомобілі і замість гальм натиснула на газ». А також у відомчому документі патрульної поліції (відомості про травмованих та загиблих), що складала працівниця патрульної поліції у графі «Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок можливого порушення» п.12.1 ПДР України водієм ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження, а він отримав тілесні ушкодження та був доставлений у медичний заклад. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2026 року провадження по справі про притягнення його за вказаним вище протоколом до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення було закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 10.03.2026 року рекомендованим листом з повідомленням він звернувся в Управління патрульної поліції у Львівській області із заявою щодо притягнення іншого водія ДТП ОСОБА_2 , однак жодної відповіді так і не отримав. Вказана бездіяльність відповідача є протиправною та незаконною, позбавляє його можливості отримати страхове відшкодування за пошкодження автомобіля, оскільки страхова компанія може виплатити відшкодування лише за наявності встановленої вини в судовому порядку за складеним протоколом. Враховуючи викладене вище, просить позов задовольнити.
03.06.2026 року представник відповідача через систему «Електронний суд» скерував відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що 09 березня 2026 року позивач через свого представника адвоката Мацюка В.С. звернувся в Управління із заявою-клопотанням про те щоб скласти відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, оскільки суддя Галицького районного суду м. Львова постановив провадження у справі №461/757/26 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст. 124 КУпАП України закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На що представнику позивача була надана відповідь про неможливість прийняти міри відносно ОСОБА_2 , оскільки нею подано апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова у справі №461/757/26, про що позивач суду під час подання позовної заяви не повідомив. Тобто на час звернення позивача в управління та подачею позовної заяви в суд, рішення Галицького районного суду м. Львова у справі №461/757/26 не набрало законної сили та перебувало на розгляді у Львівському апеляційному суді, який прийняв рішення по справі лише 06 травня 2026 року. Оскарження дій відповідача щодо складання/нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, в судах взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Процесуальні дії вчинені інспектором поліції в межах збору доказів у справі про адміністративне правопорушення, їх перевірка на предмет законності та правомірності має бути здійснена при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а може бути розглянутий в порядку КУпАП. Також вважаємо, що та обставина де відповідачем у справі визначено суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язані із захистом своїх прав, що регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення по факту ДТП, що трапилася 01.01.2026 року за участі позивача була розглянута Галицьким районним судом м. Львова, а згодом і Львівським апеляційним судом, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, пояснення та інші матеріали, що стосувалися події ДТП вже були предметом оцінки суду та з цього питання прийняте судове рішення, яке набрало законної сили. Також зазначає, що після отримання управлінням рішення Львівського апеляційного суду у справі № 461/757/26 відносно ОСОБА_2 інспектором управління складено протокол за ст.124 КУпАП серії ЕПР1 №681660 щодо ДТП, яке мало місце 01.01.2026 року за участі позивача та з приводу якого він звернувся в суд. КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, що підтверджує, що місцевий загальний суд не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними. Враховуючи наведене, просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просив такі задовольнити. Додатково представник позивача зазначив, що доказів складання протоколу на Бигич А.С. та скерування такого до суду представником відповідача до відзиву на позовну заяву не долучено та в судовому засіданні не надано.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив з підставі наведених у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні таких відмовити.

Заяви, клопотання учасників справи
03.06.2026 року представник відповідача подав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
08.06.2026 року представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2026 року адміністративну справу передано на розгляд Яворівського районного суду Львівської області.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 08.06.2026 року.
Відповідно до ч.1 ст. 227 КАС України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Датою ухвалення та проголошення судом судового рішення в даній справі визначено 12.06.2026 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Постановою Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2026 року у справі №461/757/26 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказаною постановою встановлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566622 від 14.01.2026 року, 01.01.2026 року о 03 год. 35 хв., у м. Львові, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Вагової – та вул. Куліша, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_3 , не відреагував на зміну напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоду чи небезпеку іншим учасникам руху, виїжджаючи ліворуч з другорядної дороги, ігноруючи вимоги знаку 2.1. Дати дорогу, не надав переваги в русі автомобілю марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , яка наближалась до даного перехрестя проїзної частини по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, також пошкоджено металевий стовпчик та дорожній знак.
09.03.2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Мацюк В. звернувся до Управління патрульної поліції у Львівській області із заявою-клопотанням про вирішення питання щодо можливості складення на ОСОБА_2 протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та скерувати такий в суд для притягнення останньої до відповідальності, що підтверджується копією вказаного клопотання та чеком на відправлення листа.
Згідно із відповіддю УПП у Львівській області №М-462/41/12/02-2026 від 27.04.2026 року, ОСОБА_5 повідомлено, що станом на 24.04.2026 року в управління відсутня інформація щодо повернення апеляційним судом апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. В разі надходження до УПП у Львівській області матеріалів, які б підтверджували факт набрання законної сили рішення суду першої інстанції, їх буде розглянуто та вирішено питання по факту ДТП, що відбулась 01.01.2026 року у м. Львові на перехресті вул. Куліша та вул. Вагова, відповідно до наданих повноважень та згідно чинного законодавства.
Постановою Львівського апеляційного суду від 06.05.2026 року у справі №461/757/26, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2026 року у справі №461/757/26, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – залишено без змін.
21.05.2026 року адвокат Мацюк В.С. в інтересах ОСОБА_1 звертався до УПП у Львівській області із адвокатським запитом щодо інформації про складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 за ознаками ст. 124 КУпАП.

Мотиви та оцінка суду
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.1 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
За змістом ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Частина 1 ст.2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень, вчиненням дій чи бездіяльністю порушуються права позивача.
За змістом частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Аналізуючи наведені норми та висновок Конституційного Суду України, вбачається, що під час розгляду справи суд повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача саме з боку відповідача.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Обов`язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, як правового акта індивідуальної дії є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, зокрема обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов`язків. 
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Таким чином, судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у публічно-правовому спорі є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.
Крім того, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли стались зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто відбулось припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах.
Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
З урахуванням наведеного, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, однак оспорювані дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно на противагу вказаному вище, не порушують права чи інтереси ті дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які не впливають на суб`єктивні права та обов`язки особи, зокрема, ті, вчинення яких особа не вправі вимагати від суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справа № 363/3888/17, зазначено, що обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження дій працівника поліції щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення та зобов`язання відділ поліції скласти такий протокол з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків. Крім цього, з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.
Судом при розгляді даної адміністративної справи не встановлено порушення відповідачем прав чи обов`язків позивача у сфері публічно-правових відносин. 
Крім того, суд зазначає, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Таким чином, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому позов про визнання протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції у Львівській області щодо ігнорування його заяви від 10.03.2026 року та зобов`язання Управління патрульної поліції у Львівській області скласти та передати до суду протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП щодо водія автомобіля «Субару Форістер» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення.

Судові витрати
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З врахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України

у х в а л и в :

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про оскарження дій та бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 12.06.2026 року.
Повне найменування сторін та інших учасників справи.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі – Управління патрульної поліції у Львівській області, код ЄДРПОУ 40108646, юридична адреса: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Кондратьєва Н.А.