ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/25445/25 пров. № А/857/5815/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;
суддів: Кушнір В.О., Шевчук С.М.;
за участю секретаря судового засідання - Порцін В.Р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Головного управління ДПС в Рівненській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року з питань вжиття заходів забезпечення позову у справі № 380/25445/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Трейдінг" до Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
суддя(і) у І інстанції Коморний О.І.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення 05 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" (далі – позивач, ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ») звернулося у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – відповідач-1, ГУ ДПС у Львівській області), Головного управління ДПС у Рівненській області (далі – відповідач-2, ГУ ДПС у Рівненській області) у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №022521090116 від 18.12.2025р. яким нараховано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №59253/13-01-07-09 від 22.12.2025р. на суму штрафних санкцій 227053,97 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №005929/0902 від 22.12.2025р. частково, в частині накладення штрафних санкцій в розмірі 1000 грн за несвоєчасне подання Довідки №9040912932. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025р. про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 17070314202300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4. Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області видалити записи про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 17070314202300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4.
02.01.2026 ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» звернулося до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, у якій просило зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025р. про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 17070314202300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4. Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області видалити записи про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 17070314202300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка.
Позивач свої вимоги заявлені у заяві про забезпечення позову обґрунтовує тим, що анулювання відповідної ліцензії призведе до зупинення господарської діяльності за адресою АЗС, що очевидно потягне за собою такі наслідки як неможливість сплати податків та загальнообов`язкових платежів за результатами господарської діяльності, позбавить підприємство можливості своєчасно та у повному обсязі сплачувати заробітну плату працівникам, виконувати взяті на себе зобов`язання щодо реалізації пального як населенню так і за раніше укладеними договорами (в т.ч. тендерними) та застосування адміністративних стягнень у вигляді штрафу за зберігання пального без чинної ліцензії.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Застосовано заходи забезпечення позову у справі №380/25445/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління ДПС у Рівненській області та зобов`язання вчинити дії.
До набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/25445/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" (вул. Федьковича, 57, м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл., 79018) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79026), Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, м. Рівне, Рівненська область, 33023) та зобов`язання вчинити дії:
- зупинено дію Рішення про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025р. про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 17070314202300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4.
У задоволенні вимоги зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області видалити записи про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 17070314202300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4. - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області та ГУ ДПС у Рівненській області оскаржили ухвалу суду першої інстанції від 05 січня 2026 року про забезпечення позову в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року з питань вжиття заходів забезпечення позову та прийняти судове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» про забезпечення позову відмовити.
Апелянти свої апеляційні скарги обґрунтовують тим, що наведені позивачем доводи не є свідченням існування очевидних ознак протиправності спірного рішення та очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до прийняття у справі рішення по суті заявлених вимог, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.
Крім того, скаржники звертають увагу на те, що ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" отримано не одну ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі пальним зі статусом «діюча», про які позивач не зазначив у своїй заяві, здійснення роздрібної торгівлі пальним позивачем здійснюється не лише за адресою: Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4, про що також позивач не вказує у своїй заяві про забезпечення позову. Таким чином, апелянти вважають, що доводи позивача у заяві про забезпечення позову не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, їх співмірність та збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб.
Позивач своїм правом подання відзиву на апеляційні скарги ГУ ДПС у Львівській області та ГУ ДПС у Рівненській області не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.
ГУ ДПС у Львівській області в судове засідання не з`явилося, хоча належним чином було повідомлене про час і дату розгляду адміністративної справи, що не перешкоджає її розгляду без його участі відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та відповідача-2, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову згідно ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно ч. 4 ст. 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;
- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).
Згідно приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Європейський суд з прав людини у справі "Мікалефф проти Мальти" визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.
Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа "Меркіка та інші проти Мальти").
Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це звертається увага, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі Акта фактичної перевірки від 26.11.2025 №19701/ж5/17-00-07-05-17/43640880 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято оскаржуване рішення про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025 з підстав п.28 ч.2 ст. 46 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: факт здійснення зберігання та/або реалізації не облікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки, якщо об`єм необлікованого пального більш як на 5% перевищує обсяг обігу або залишків пального (для скрапленого газу, інших газів, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - більше як на 15%) чи більше як на 2% об`єм відповідного резервуара.
Відповідно до пунктів 40, 74 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX (далі Закон № 3817-IX) ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності; припинення дії ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності, на який (які) йому надано ліцензію, у порядку, визначеному цим Законом.
Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків (ч. 5 ст. 46 Закону № 3817-IX).
Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті; направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію викладену Верховним Судом у постанові від 13.07.2022 у справі № 240/26736/21 в якій зазначив, що якого анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з моменту її отримання суб`єктом господарювання позбавляє його права на подальше здійснення такої діяльності, та може призвести до ухвалення судом рішення по суті спору до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду. Таким чином, наведені обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд й у постанові від 06.04.2023 у справі №300/4615/22.
Крім того, суд першої інстанції вірно врахував, що анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним фактично позбавляє позивача можливості здійснювати господарську діяльність за вищевказаною адресою АЗС. Це свідчить про пряму залежність функціонування підприємства від чинності згаданої ліцензії, а отже, й про ризик зупинення господарської діяльності у разі невжиття заходів забезпечення позову.
Також слід врахувати, що у позивача наявні трудові відносини з працівниками, заробітна плата яких виплачується за рахунок операційної діяльності підприємства. Анулювання ліцензії створює ризик невиплати заробітної плати, що порушує трудові права третіх осіб, які не є учасниками цього процесу, і може призвести до незворотних соціально-економічних наслідків, включно з простоєм, звільненнями та заборгованістю перед контрагентами, які є покупцями палива.
Варто зазначити, що до моменту існування в реєстрі Єдиному державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, інформації про анулювання ліцензій Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ", позивач буде позбавлений можливості здійснювати торгівлю пальним.
Відповідно до п. 6 Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 545, підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Врахувавши викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання судового рішення в разі задоволення позову по суті, адже до цього моменту позивач може втратити господарські зв`язки, працівників, фінансову стабільність та репутацію на ринку.
При цьому, обраний заявником спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Також, слід звернути увагу на те, що в цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, оцінку правомірності прийнятих рішень податковим органом, суд апеляційної інстанції буде надавати під час розгляду справи по суті.
Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постанові від 15.03.2024 (справа № 500/5854/23) дійшов висновків, аналогічних до вищезазначених.
Колегія суддів вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.
Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Головного управління ДПС в Рівненській області залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року з питань вжиття заходів забезпечення позову у справі № 380/25445/25 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	В. О. Кушнір 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 08 травня 2026 року.