ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2026 р. м. Київ 
Справа № 911/3954/25 
Господарський суд Київської області у складі:
судді Ейвазової А.Р., 
за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради про стягнення 41 220 417,92грн, за участі представників від:

позивача – Єгоров В.С. (довіреність від 30.12.2025 №146); 
відповідача – Коваль Н.В. (наказ №163-К від 01.10.2018, положення)

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі – позивач, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (далі – відповідач, КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР) про стягнення 41 878 440,53грн основного боргу.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 09.09.2024 №9491-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу в частині оплати природного газу, переданого у жовтні 2024 року-квітні 2025 року, у встановлений договором строк (а.с.1-3).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.01.2026: відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 28.01.2026 о 14:30; визнано явку сторін обов`язковою; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.47-49).
Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 05.01.2026 о 17:24 – позивачу; 05.01.2026 о 17:25 - відповідачу (а.с.50-51).
Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), є видом судового рішення.
В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Поряд з цим, абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України установлено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, відповідна ухвала вважається врученою учасникам наступного робочого дня – 06.01.2026.
21.01.2026 (сформовано в системі «Електронний суд» 19.01.2026) відповідач, з дотриманням встановленого судом строку, подав відзив на позов, у якому посилається на те, що невиконання відповідного зобов`язання зумовлено постійним зростанням окремих складових витрат, важким фінансовим станом через наявність різниці у тарифах, відсутністю відшкодування узгодженої різниці у тарифах. Крім того, у відзиві відповідач повідомив, що станом на 19.01.2026 ним оплачено поставлений природний газ у розмірі 615 287,17грн та заборгованість за спожитий газ, станом на момент подання відзиву, складає 41 263 153,37грн (а.с.52-54).
28.01.2026 (сформовано в системі «Електронний суд» 27.01.2026) від позивача, до встановлення судом строку на підставі ч.4 ст.166 ГПК України та у порядку, визначеному п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, для подання відповідної заяви по суті, надійшла відповідь на відзив (а.с.110-115), у якій позивач вказує, що:
- врегулювання боргу здійснюється шляхом укладання договору реструктуризації або договору проведення взаєморозрахунків; 
- відсутність коштів на рахунках, недофінансування з державного бюджету, наявність заборгованості контрагентів перед відповідачем не є винятковими обставинами для невиконання договірного зобов`язання.
28.01.2026 судом прийнято ухвали, занесені до протоколу підготовчого засідання, якими: прийнято відповідь на відзив та встановлено відповідачу строк для подання заперечення; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15:45 16.02.2026 (а.с.123-125).
Відповідь на відзив прийнята судом, оскільки реалізація права на подання такої заяви по суті до встановлення судом у підготовчому засіданні відповідного строку, як визначено п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, не порушує прав учасників.
Строк для подання заперечення встановлено судом на підставі п.12 ч.2 ст.182, ч.4 ст.167 ГПК України; перерва в підготовчому засідання оголошена у відповідності з ч.5 ст.183 ГПК України, враховуючи встановлення строку для подання заперечень відповідачем, клопотання позивача про намір подати заяву про зменшення позовних вимог та не можливість вирішення усіх питань, що підлягали розгляду у підготовчому засіданні.
30.01.2026 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшує вимоги в частині стягнення основного боргу до 41 220 417,92грн (а.с.127-128). Крім того, до змісту поданої заяви позивач включив клопотання про повернення частини сплаченого судового збору у розмірі 7 896,27грн.
11.02.2026 відповідач через систему «Електронний суд» у встановлений судом строк подав заперечення (а.с.133-134), які містять запереченням, тотожні викладеним у відзиві.
Ухвалами від 16.02.2026, які занесені до протоколу, судом: прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2026 о 15:00.
Судом прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки це є правом позивача і така заява подана до закінчення підготовчого засідання, тобто у строк, встановлений п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, а її копія, як передбачено ч.5 ст.46 ГПК України, направлена іншому учаснику.
Підготовче провадження закрито у відповідності з п.3 ч.1 ст.185 ГПК України, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження.
З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, йому направлено ухвалу від 16.02.2026, яка доставлена до його електронного кабінету 16.02.2026 о 21:14, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Під час розгляду справи по суті позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, відповідач просив у задоволенні позову відмовити. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.
09.09.2024 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - постачальник) та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР (далі - споживач), в електронній формі укладено договір №9491-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу (а.с.9-17; далі – договір).
Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.4 п.1 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору.
Згідно п.2.1 договору постачальник передає споживачеві на умовах договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно) в кількості 3 917,85947тис.м3.
Як визначено пп.2.2.1 п.2.2 договору: споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які зазначені в п.2.1 договору, повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених п.1.2 договору; обсяг І (фіксований) природного газу використовується споживачем для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб; обсяг ІІІ (фіксований) природного газу використовується споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб; обсяг ІІ природного газу використовується споживачем для потреб, відмінних від тих, що задовольняються за рахунок обсягів І (фіксований) та ІІІ (фіксований). 
В силу п.2.4 договору: перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, з урахуванням умов пп.2.2.2 та 2.2.3 договору; споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів. 
Як визначено п.3.1 договору: постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи; право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача в момент передачі природного газу; після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. 
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 договору).
Як визначено абз.2 пп.3.5.4 п.3.5 договору після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими.
Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором встановлюється наступним чином: всього ціна газу для обсягу І (фіксований) за 1000м3 з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед становить 7 583,89грн (пп.4.1.1); ціна природного газу для обсягу ІІ визначається щомісячно для виробника теплової енергії за наведеною формулою (пп.4.1.2); всього ціна газу для обсягу ІІІ (фіксований) за 1000м3 з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед становить 16 553,89грн (пп.4.1.3).
Згідно п.4.3 договору загальна фактична вартість договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.
Розрахунок за придбаний природний газ здійснюється в порядку визначеному п.5.1 договору, а саме: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період; у разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов пп.3.5.3 п.3.5 договору.
За змістом пп.4 п.6.2 договору на споживача покладений обов`язок прийняти газ на умовах договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором та використовувати його відповідно до умов договору.
Договір, як визначено п.13.1, набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі КЕП/УЕП, та діє до 30 квітня 2025 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання; продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.
На підтвердження виконання зобов`язань з постачання природного газу позивач надав акти приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року, які підписані сторонами, на загальну суму 41 878 440,53грн щодо обсягів прийнятого відповідачем природного газу, а саме від:
 31.10.2024 б/н за жовтень 2024 року - обсяг І у розмірі 61,78009м3 на суму 468 533,23грн (а.с.18);
 31.10.2024 б/н за жовтень 2024 року - обсяг ІІ у розмірі 1,26011м3 на суму 23 573,74грн (а.с.19);
 31.10.2024 б/н за жовтень 2024 року - обсяг ІІІ у розмірі 64,34506м3 на суму 1 065 160,86грн (а.с.20);
 30.11.2024 б/н за листопад 2024 року - обсяг І у розмірі 304,89935м3 на суму 2 312 322,28грн (а.с.21);
 30.11.2024 б/н за листопад 2024 року - обсяг ІІ у розмірі 7,56022м3 на суму 144 215,48грн (а.с.22);
 30.11.2024 б/н за листопад 2024 року - обсяг ІІІ у розмірі 257,48317м3 на суму 4 262 347,36грн (а.с.23);
 31.12.2024 б/н за грудень 2024 року - обсяг І у розмірі 380,20241м3 на суму 2 883 412,19грн (а.с.24);
 31.12.2024 б/н за грудень 2024 року - обсяг ІІ у розмірі 9,18511м3 на суму 178 063,06грн (а.с.25);
 31.12.2024 б/н за грудень 2024 року - обсяг ІІІ у розмірі 313,44212м3 на суму 5 188 685,50грн (а.с.26);
 31.01.2025 б/н за січень 2025 року - обсяг І у розмірі 354,71182м3 на суму 2 866 992,48грн (а.с.27);
 31.01.2025 б/н за січень 2025 року - обсяг ІІ у розмірі 9,18675м3 на суму 201 836,46грн (а.с.28);
 31.01.2025 б/н за січень 2025 року - обсяг ІІІ у розмірі 290,12741м3 на суму 4 947 425,63грн (а.с.29);
 28.02.2025 б/н за лютий 2025 року - обсяг І у розмірі 434,40761м3 на суму 3 511 141,39грн (а.с.30);
 28.02.2025 б/н за лютий 2025 року - обсяг ІІ у розмірі 10,86298м3 на суму 244 808,99грн (а.с.31);
 28.02.2025 б/н за лютий 2025 року - обсяг ІІІ у розмірі 327,69081м3 на суму 5 587 979,12грн (а.с.32);
 31.03.2025 б/н за березень 2025 року - обсяг І у розмірі 218,00540м3 на суму 1 762 049,66грн (а.с.33);
 31.03.2025 б/н за березень 2025 року - обсяг ІІ у розмірі 142,88309м3 на суму 3 348 437,84грн (а.с.34);
 31.03.2025 б/н за березень 2025 року - обсяг ІІІ у розмірі 55,94147м3 на суму 953 947,31грн (а.с.35);
 30.04.2025 б/н за квітень 2025 року - обсяг І у розмірі 77,62536м3 на суму 627 414,46грн (а.с.36-37);
 30.04.2025 б/н за квітень 2025 року - обсяг ІІ у розмірі 59,91488м3 на суму 1 300 093,49грн (а.с.39-40).
Згідно акту звіряння взаємних розрахунків станом на 19.01.2026, що складений відповідачем та лише ним підписаний, ним за природний газ, переданий за договором перераховано загалом 615 287,17грн (а.с.65-66), відповідну обставину підтвердив позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог. 
Також під час розгляду даної справи судом встановлено, що за результатами засідань територіальної комісії з питань узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах щодо заборгованості перед відповідачем, прийнято рішення у формі протоколу, а саме від:
- 07.11.2022 №2 за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 23 843 757грн (а.с.67-70);
- 20.12.2022 №8 за період з 01.07.2022 по 30.09.2022 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 4 861 482грн (а.с.70,зворот-а.с.73);
- 24.03.2023 №1 за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 7 611 652грн (а.с.73,зворот-а.с.76);
- 16.05.2023 №4 за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 8 747 059,14грн (а.с.76,зворот-а.с.79);
- 08.08.2023 №7 за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 7 950 586,29грн (а.с.79,зворот-а.с.82);
- 14.11.2023 №12 за період з 01.07.2023 по 30.09.2023 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 10 469 090,62грн (а.с.83-86);
- 28.03.2024 №1 за період з 01.10.2023 по 31.12.2023 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 9 895 028,05грн (а.с.86,зворот-а.с.88);
- 21.05.2024 №7 за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 9 886 183,43грн (а.с.89-91);
- 23.08.2024 №12 за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 4 496 975,70грн (а.с.91,зворот-а.с.93);
- 22.11.2024 №18 за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 4 277 024,20грн (а.с.94-96);
- 21.03.2025 №1 за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 8 507 031,37грн (а.с.96,зворот-а.с.98);
- 20.05.2025 №4 за період з 01.01.2025 по 31.03.2025 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 10 296 656,32грн (а.с.99-101);
- 19.08.2025 №8 за період з 01.04.2025 по 30.06.2025 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 6 557 559,19грн (а.с.101,зворот-а.с.103);
- 18.11.2025 №14 за період з 01.07.2025 по 30.09.2025 узгоджений загальний розмір заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 4 805 161,92грн (а.с.104-106);
Звертаючись до суду з відповідним позовом, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач стверджує, що борг відповідача, за природний газ, переданий у відповідний період, складає 41 220 417,92грн. 
Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку здійснити оплату переданого природного газу.
Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.
В силу ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу»: постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором; якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами; права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України (тут і надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.
Згідно ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Так, як установлено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу»: постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором; якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами; права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Враховуючи зміст зобов`язань сторін за відповідним договором, суб`єктний склад його сторін, систематичну поставку природного газу протягом певного часу позивачем та прийняття його відповідачем, укладений сторонами договір є договором постачання природного газу через приєднану мережу.
Згідно ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч.2 ст.714 ЦК України).
В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як визначено ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.692 ЦК України, яким установлена черговість виконання взаємних зобов`язань, виконання зобов`язання з передачі товару передує виконанню зобов`язання з оплати. Вказаний порядок визначений також укладеним договором.
При цьому, як визначено п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
З урахуванням умов договору, враховуючи виконання позивачем зобов`язання з постачання природного газу, що підтверджується актами, КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР мало здійснити остаточний розрахунок за поставлений природний газ у строк, встановлений п.5.1 договору, – до 15 числа місяця наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків за відповідний розрахунковий період, а саме за актами приймання-передачі природного газу від: 
 31.10.2024 б/н за період жовтень 2024 року - до 15.12.2024;
 30.11.2024 б/н за період листопад 2024 року - до 15.01.2025;
 31.12.2024 б/н за період грудень 2024 року - до 15.02.2025;
 31.01.2025 б/н за період січень 2025 року - до 15.03.2025;
 28.02.2025 б/н за період лютий 2025 року - до 15.04.2025;
 31.03.2025 б/н за період березень 2025 року - до 15.05.2025;
 30.04.2025 б/н за період квітень 2025 року - до 15.06.2025.
Між тим, відповідач лише частково розрахувався за поставлений природний газ у спірному періоді, що призвело до утворення боргу перед позивачем у розмірі 41 220 417,92грн.
Посилання відповідача на відсутність необхідних коштів через стрімке зростання цін і тарифів, що спричинили збільшення витрат на надання послуг з теплопостачання, встановлення тарифів на послуги з теплопостачання у розмірі, які не є економічно обґрунтованими, оскільки не покривають виробничих витрат, не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором перед позивачем з оплати переданого природного газу, а можуть бути підставою для звернень відповідача щодо відшкодування різниці у тарифах у встановленому порядку. 
Зобов`язання з оплати природного газу є грошовим, тому посилання на відсутність вини у не виконанні такого зобов`язання не впливає на обсяг прав та обов`язків сторін.
Так, як визначено ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності),якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, як установлено ч.1 ст.625 ГПК України, яка є спеціальною, оскільки зобов`язання з оплати є грошовим, . боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В силу положень ч.1 ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Частиною 1 ст.612 ЦК України установлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, відповідач допустив порушення зобов`язань, не здійснивши оплату в установлений договором строк.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає заявлені вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 41 220 417,92грн, таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки заявлені вимоги задоволено повністю, позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 494 645,02грн.
Щодо клопотання про повернення частини судового збору у розмірі 7 896,27грн то суд вважає його таким що підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів справи вбачається, що з поданої позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 502 541,29грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.12.2025 №0000029916 (а.с.6) та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.46).
Як визначено ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір». 
Як установлено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
В силу ч.2 ст.7 зазначеного закону, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Отже, враховуючи зменшення позовних вимог, подання відповідного клопотання, позивачу підлягає поверненню частина сплаченого судового збору у розмірі 7 896,27грн /502 541,29 - 41 220 417,92:100*1,5*0,8/.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (ідентифікаційний код 23576122; 08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Незалежності, буд. 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ідентифікаційний код 42399676; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) 41 220 417,92грн основного боргу, а також 494 645,02грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.
3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ідентифікаційний код 42399676; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) з державного бюджету України (Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області; місцезнаходження - пл. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196; ідентифікаційний код 37955989, рахунок UA708999980313181206083010001 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 899998) 7 896,27грн (сім тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень двадцять сім копійок) - частину судового збору, перерахованого відповідно до платіжної інструкції від 26.12.2025 №0000029916. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 01.05.2026.

Суддя А.Р. Ейвазова