ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 
м. Київ
Справа № 922/774/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Пєскова В. Г. - головуючого, Огородніка К. М., Погребняка В. Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 (вх.№845/2026) 
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025
та касаційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (вх. № 850/2026)
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025
у справі № 922/774/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Центр"
до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал"
про визнання банкрутом, -
ВСТАНОВИВ:
Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції, якою закрито апеляційні провадження з розгляду апеляційних скарг двох засновників боржника та уповноваженої особи засновників боржника.
Обставини справи
1. 21.04.2025 Господарський суд Харківської області відкрив провадження у справі №922/774/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Центр" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області (далі - НВК "Ліцей Професіонал").
2. 09.06.2025 Господарський суд Харківської області постановив ухвалу за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, призначив дату підсумкового засідання суду на 23.06.2025.
3. 23.06.2025 постановою Господарського суду Харківської області припинено процедуру розпорядження майном боржника - НВК "Ліцей Професіонал". Припинено повноваження розпорядника майна боржника - арбітражної керуючої Венської О. О. Визнано НВК "Ліцей Професіонал" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором банкрута арбітражну керуючу Венську О. О.
4. 30.06.2025 Господарський суд Харківської області ухвалою затвердив мирову угоду у справі № 922/774/25, що укладена 27.06.2025 між кредиторами ТОВ "Рент Центр", ТОВ "БІК "Марін Констракшн", ТОВ "Бізнес Консалтинг АК" та ТОВ БК "Феско Д" та боржником; закрив провадження у справі про банкрутство НВК "Ліцей Професіонал".
Розгляд справи у суді апеляційної інстанції та короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
5.  ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 як учасники (засновники) - НВК "Ліцей Професіонал" звернулися до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025, а справу № 922/774/25 передати на новий розгляд Господарського суду Харківської області.
6. Також ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), зазначаючи, що є уповноваженою особою засновників (учасників) - НВК "Ліцей Професіонал", звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 у справі № 922/774/25 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
7. 20.01.2026 Східний апеляційний господарський суд постановив ухвалу про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 у цій справі.
8. У частині закриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3  суд апеляційної інстанції виходив з того, що право на оскарження судових рішень у справах про банкрутство мають лише учасники відповідного провадження або особи, щодо яких судовим рішенням безпосередньо вирішено питання про їхні права, інтереси чи обов`язки.
9. Суд установив, що на момент подання апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не набули статусу учасників справи про банкрутство - НВК "Ліцей Професіонал" у порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КузПБ). Посилання скаржників на те, що вони є учасниками боржника та володіють корпоративними правами, суд визнав недостатнім, оскільки сам по собі статус учасника товариства не надає статусу учасника справи про банкрутство.
10. Суд зазначив, що участь засновників у справі про банкрутство здійснюється через уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника, яка повинна бути належним чином обрана вищим органом управління товариства. Водночас належних і допустимих доказів того, що станом на момент постановлення ухвали від 30.06.2025 засновниками боржника було прийнято рішення про обрання такої уповноваженої особи, матеріали справи не містили.
11. Крім того, апеляційний суд врахував, що під час касаційного перегляду попередньої ухвали у цій самій справі вже було встановлено відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статусу учасників провадження у справі про банкрутство на момент подання ними апеляційних скарг.
12. За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є суб`єктами апеляційного оскарження у цій справі, а тому подані ними апеляційні скарги не можуть розглядатися по суті.
13. Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням загальних зборів учасників боржника від 21.11.2025 ОСОБА_1 було призначено уповноваженою особою засновників (учасників) боржника. Однак оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області була постановлена 30.06.2025, тобто майже за п`ять місяців до набуття ОСОБА_1 відповідного статусу.
14. З огляду на це суд дійшов висновку, що на момент ухвалення оскаржуваного судового акта ОСОБА_1 не була учасником справи про банкрутство у розумінні КУзПБ та не мала процесуальних прав учасника провадження, у тому числі права на апеляційне оскарження судових рішень.
15. Суд вказав, що призначення особи уповноваженою особою засновників після закриття провадження у справі про банкрутство саме по собі не створює для неї права на перегляд судових актів, постановлених до набуття такого статусу, та не змінює її процесуального становища щодо вже завершеного провадження.
16. Також суд перевірив, чи може ОСОБА_1 оскаржувати ухвалу як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що судовим рішенням вирішено питання про її права чи обов`язки. Щодо цього суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвалою від 30.06.2025 вирішувалося виключно питання про затвердження мирової угоди між боржником та конкурсними кредиторами і закриття провадження у справі про банкрутство. При цьому суд першої інстанції не вирішував жодних питань щодо прав, інтересів чи обов`язків засновників боржника або інших осіб, які не брали участі у справі.
17. Отже, суд не встановив безпосереднього правового зв`язку між оскаржуваною ухвалою та правами чи обов`язками ОСОБА_1 . Відсутність як статусу учасника справи на момент постановлення ухвали, так і факту вирішення оскаржуваним судовим актом її прав чи обов`язків, за оцінкою суду, виключає наявність у зазначеної особи права на апеляційне оскарження.
Короткий зміст касаційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
18.  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у касаційній скарзі просять скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 (провадження № 2558 Х); справу № 922/774/25 передати до Східного апеляційного господарського суду для апеляційного розгляду.
19. Мотивуючи касаційну скаргу, заявники зазначають, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 17, 254 та пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки дійшов помилкового висновку про те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 30 червня 2025 року не вирішувалися питання про їхні права, інтереси та обов`язки. На переконання скаржників, як учасників боржника із сукупною часткою 54,91 % у статутному капіталі, оскаржувана ухвала безпосередньо впливає на їхні майнові та корпоративні права, що свідчить про наявність у них права на апеляційне оскарження та необхідність їх залучення до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на стороні боржника.
20. Скаржники посилаються на порушення судом першої інстанції вимог частини п`ятої статті 192 ГПК України, оскільки під час затвердження мирової угоди не було перевірено, чи відповідають її умови закону, чи не порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, чи є вони виконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін інтересам осіб, яких вони представляють. На їхню думку, суд не дослідив наслідки передачі всього нерухомого майна боржника одному з кредиторів та не перевірив, чи узгоджується така передача з метою процедури банкрутства.
21. На обґрунтування своїх доводів заявники зазначають, що затвердженою мировою угодою передбачено відчуження всього нерухомого майна боржника на користь одного з кредиторів, що фактично призводить до припинення діяльності боржника як освітнього закладу та суперечить меті процедур банкрутства, визначених КузПБ, які спрямовані на відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів. При цьому скаржники вказують, що відповідно до частини дев`ятої статті 45 КУзПБ вони подавали заяви про участь у санації боржника як інвестори, однак затвердження мирової угоди позбавило їх можливості реалізувати передбачене законом право на участь у відновленні платоспроможності боржника.
22. Крім того, заявники вважають, що суд не дослідив належним чином питання відповідності умов мирової угоди інтересам боржника та його учасників, зокрема не перевірив обґрунтованість передачі майна за вартістю, яка, на їхню думку, є значно нижчою за його реальну ринкову ціну. У зв`язку з цим вони стверджують, що затвердження мирової угоди порушує їхні корпоративні та майнові права як учасників боржника.
23. Також скаржники посилаються на порушення прав заявниці як іноземного інвестора з часткою 49,54 % у статутному капіталі боржника. На їхню думку, затвердження мирової угоди без урахування її інтересів суперечить положенням статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування", статті 13 Конституції України, статті 1 Першого протоколу та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також міжнародним зобов`язанням України щодо захисту іноземних інвестицій.
24. Окрім цього, скаржники вважають, що суд першої інстанції порушив вимоги статті 236 ГПК України, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди не ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, а наведені ними доводи щодо невідповідності умов мирової угоди законодавству та інтересам боржника належної оцінки не отримали. З огляду на це заявники стверджують, що апеляційний суд передчасно закрив апеляційне провадження, не дослідивши по суті наведені в апеляційній скарзі доводи щодо незаконності та необґрунтованості ухвали про затвердження мирової угоди.
Короткий зміст касаційної скарги ОСОБА_1 .
25. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 у справі № 922/774/25 (провадження №2558 Х); справу передати до Східного апеляційного господарського суду для апеляційного розгляду.
26.  ОСОБА_1 стверджує про наявність обставин, передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України для скасування оскаржуваного судового рішення, а саме: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід; 3) порушення норм процесуального права судом першої та апеляційної інстанції унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 1) суд не дослідив зібрані у справі докази: 5) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
27. У касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції не врахував: правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23, від 28.05.2024 у справі № 914/759/23; від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14; від 09.07.2024 у справі № 910/2217/23, від 16.10.2024 у справі № 916/887/23 (916/2996/23) від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 25.03.2025 у справі № 913/375/23, від 06.09.2023 у справі № 914/466/23, від 20.08.2024 у справі № 910/10854/23, від 14.01.2025 № 921/740/21 у питанні можливості оскарження уповноваженими представниками працівників боржника та представниками засновників (учасників, акціонерів) боржника раніше прийнятих судових рішень у справі про банкрутство; правових висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 03.10.2019 у справі № 911/918/15 щодо обов`язку суду перевіряти мирову угоду на відповідність закону та правам третіх осіб; правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 щодо забезпечення позову.
28.  ОСОБА_1 зазначає про наявність таких підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід. На переконання скаржниці, суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні її заяви про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду;
2) суд апеляційної інстанції в порушення статей 2, 13, 269 ГПК України не розглянув клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. У касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання про визнання учасником провадження уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника ОСОБА_1 , клопотання про долучення до матеріалів справи Звіту про оцінку майна, складеного ТОВ "Оцінка24", а також необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотань про долучення доказів на стадії апеляційного провадження та про зупинення апеляційного провадження на час проведення судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221130001109 від 02.07.2025. Зазначено, що заявлені клопотання стосуються подій та правовідносин, що виникли до ухвалення оскаржуваної ухвали від 30.06.2025, а саме стосуються визначення вартості майна, яке передається за умовами мирової угоди, а відтак клопотання не виходять за межі предмета апеляційного перегляду;
3) суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність в уповноваженої особі засновників (учасників, акціонерів) боржника ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 у цій справі. ОСОБА_1 зазначає, що уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника не позбавлена права на оскарження судових рішень, ухвалених у справі про банкрутство до набуття нею процесуального статусу учасника провадження. За доводами скарги, після належного підтвердження своїх повноважень така особа має право оскаржувати раніше ухвалені судові рішення, зокрема у разі доведення об`єктивної неможливості вирішити питання щодо її уповноваження у межах строків апеляційного оскарження. На думку скаржниці, після встановлення наявності підстав для поновлення строку й прийняття скарги до розгляду суд не мав правових підстав надалі закривати провадження з мотивів відсутності права на апеляційне оскарження. Також зазначено, що ОСОБА_1 була належним чином уповноважена загальними зборами учасників боржника на представництво їхніх інтересів у справі про банкрутство, а тому апеляційний суд повинен був дослідити подані нею докази та вирішити питання про її процесуальний статус. Скаржниця вважає, що закриття апеляційного провадження після його відкриття та поновлення строку на оскарження є непослідовною процесуальною поведінкою суду та суперечить вимогам правової визначеності і передбачуваності судового процесу;
4) суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про те, що зі змісту оскаржуваної ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 не вбачається вирішення питання про права, інтереси та (або) обов`язки засновників боржника або інших осіб, які не брали участі у справі. Скаржниця вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував, що оскарженою в апеляційному порядку ухвалою суду першої інстанції було затверджено мирову угоду, якою передано все нерухоме майно боржника одному кредитору, за ціною, яка у 6 раз перевищує розмір кредиторської заборгованості, що безпосередньо впливає на частку засновників (учасників) у статутному капіталі і порушує майнові права засновників боржника;
5) суд апеляційної інстанції порушив статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 55 Конституції України, статті 7, 263 ГПК України, статтю 254 ЦК України, статті 67, 73 Кодексу законів про працю, прийнявши відзив арбітражної керуючої Венської О. О., поданого з пропуском встановленого судом строку;
6) закриваючи апеляційне провадження без розгляду справи по суті, суд апеляційної інстанції залишив без дослідження такі порушення, допущені при затвердженні мирової угоди: судове засідання щодо розгляду питання стосовно затвердження мирової угоди господарським судом не призначалося, відповідної ухвали постановлено не було; відсутності у представника кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент-центр" вчиняти будь-які дії щодо укладання мирової угоди від імені цього товариства; судом не було досліджено чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, суд належним чином не дослідив умови затвердженої мирової угоди; під час розгляду справи та постановленні ухвали 30.06.2025 судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що є підставою для постановлення окремої ухвали.
Касаційне провадження
29. 02.04.2026 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Погребняка В. Я. постановив ухвали, якими відкрив касаційні провадження за вказаними вище касаційними скаргами (вх. № 845/2026 і вх. № 850/2026) в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; відмовив у задоволенні клопотань про розгляд касаційних скарг у судових засіданнях з повідомленням (викликом) учасників справи та встановив учасникам справи строк для подання відзивів на касаційні скарги до 24.04.2026.
30. 04.05.2026 (через підсистему "Електронний суд") до Верховного Суду надійшли, зокрема, такі заяви про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Погребняка В. Я. від розгляду справи № 922/774/25:
- ОСОБА_1 - щодо розгляду касаційної скарги вх. № 845/2026 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 (щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025);
- ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - щодо розгляду касаційної скарги вх. № 850/2026 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 (щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025).
31. Головуючий суддя Пєсков В. Г. (суддя-доповідач) з 27.04.2026 по 29.04.2026 перебував у відпустці, а з 30.04.2026 по 02.05.2026 - у відрядженні, а суддя Жуков С.В. перебував у відпустці з 27.04.2026 по 08.05.2026.
32. У зв`язку з перебуванням судді Жукова С. В. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/774/25 визначено склад колегії суддів: Пєсков В. Г. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я..
33. 05.05.2026 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Огородніка К. М., Погребняка В. Я. постановив ухвалу про залишення без розгляду заяви скаржників у частині відводу судді Жукову С. В., а заяви у частині відводу суддям Пєскову В. Г та Погребняку В. Я. у справі № 922/774/25 - визнав необґрунтованими.
34. 11.05.2026 Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Власова Ю. Л. постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відвід суддів Верховного Суду Пєскова В. Г та Погребняка В. Я. у справі № 922/774/25.
35. До Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" також надійшли:
- 14.05.2026 додаткові пояснення ОСОБА_1 та додаткові пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в яких викладені додаткові обґрунтування вимог касаційних скарг;
- 01.06.2026 письмові пояснення арбітражної керуючої Венської О. О., в яких викладені заперечення проти касаційних скарг;
- 01.06.2026 письмові пояснення НВК "Ліцей Професіонал", в яких викладені заперечення проти касаційних скарг;
- 03.06.2026 клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про надання додаткового часу для підготовки та подання до суду додаткових письмових пояснень у справі № 922/774/25;
- 04.06.2026 додаткові пояснення ОСОБА_1 ;
- 05.06.2026 додаткові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
36. Враховуючи, що подані скаржниками додаткові пояснення за своїм змістом є доповненнями до касаційних скарг, поданими з порушенням вимог частин першої, другої статті 298 ГПК України, Верховний Суд залишає їх без розгляду.
37. Що ж стосується письмових пояснень інших учасників (НВК "Ліцей Професіонал" та арбітражної керуючої Венської О. О.), то їх зміст є по своїй суті відзивами на касаційні скарги, поданими з пропуском строку, встановленого в ухвалу про відкриття касаційного провадження, у зв`язку з чим суд також залишає їх без розгляду. З наведених підстав відсутні підстави для задоволення клопотань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про надання додаткового часу для підготовки та подання до суду додаткових письмових пояснень.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
38. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
39. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції, якою закрито апеляційні провадження з розгляду апеляційних скарг двох засновників боржника та уповноваженої особи засновників боржника.
40. Право на оскарження ухвали закриття апеляційного провадження передбачено у пункті 3 частини першої статті 287 ГПК України.
41. За змістом абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
42. Відповідно до приписів статті 290 ГПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
43. З огляду на зазначене, касаційний суд надає оцінку доводам касаційних скарг у контексті правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Щодо касаційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
44. За змістом статей 55, 129 Конституції України, кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
45. Разом з тим, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм. Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм Господарського процесуального кодексу України та КУзПБ.
46. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
47. Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
48. Отже, процесуальне законодавство (стаття 254 ГПК України) визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяє їх на дві групи: 1) учасники справи, 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
49. У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.
50. Відповідна правова позиція не має законодавчого відтворення ані в ГПК України, ані в КУзПБ, однак є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі № 916/3206/17, від 03.06.2020 у справі №910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі №904/7965/16, від 20.02.2019 у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі №911/5186/14.
51. Згідно зі статтею 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.
52. КУзПБ визначає уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника - особу, уповноважену вищим органом управління боржника представляти інтереси засновників під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу або у процедурі превентивної реструктуризації.
53. Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 зазначила, що з огляду на те, що правове регулювання статусу учасників у справі про банкрутство регламентовано як нормами ГПК України, так і спеціальним законом - КУзПБ, зміст правосуб`єктності та особливості процесуального статусу конкретного учасника справи розкриваються шляхом системного тлумачення норм цих законодавчих актів з урахуванням особливостей певної стадії процедури банкрутства.
54. Право на уповноваження такої особи може бути реалізовано вищим органом управління боржника на будь-якій стадії справи про банкрутство, позаяк така правомочність за змістом є спеціальною, виникає саме у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство, безпосередньо не пов`язана з управлінням боржником чи розпорядженням його майном, а отже не зазнає змін через обмеження (зупинення/припинення) корпоративних прав та повноважень органів управління боржника, що застосовуються у такій справі поетапно.
55. За загальним правилом порядок прийняття рішень вищим органом управління боржника з будь-яких питань, в тому числі з обрання уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів), визначається нормами корпоративного права та статутними документами.
56. Таке рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.
57. У постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що у документі (протоколі, рішенні), яким оформлено рішення вищого органу управління боржника, має бути ідентифіковано особу, уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів); зазначено реквізити справи про банкрутство, у якій надано такі повноваження, та застереження щодо обмеження повноважень за умови їх встановлення таким рішенням.
58. Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вищим органом товариства є загальні збори учасників.
59. Водночас за сталою практикою судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за наявності у боржника одного учасника (акціонера) він може самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у справі про банкрутство або своїм письмовим рішенням уповноважити іншу особу представляти його інтереси в розумінні абзацу двадцять третього статті 1 КУзПБ.
60. У цій справі, як встановив суд апеляційної інстанції, заявники апеляційної скарги є учасниками боржника - НВК "Ліцей Професіонал", які сукупно володіють 54,91 % частки у статутному капіталі боржника.
61. Разом із цим матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були визначені та уповноважені загальними зборами учасників боржника представляти інтереси засновників у справі про банкрутство як уповноважена особа засновників у розумінні статті 1 КУзПБ. Сам по собі факт володіння частками у статутному капіталі боржника не наділяє учасника товариства процесуальним статусом учасника справи про банкрутство та не створює права на самостійне оскарження судових рішень у такій справі.
62. Доводи скаржників про те, що затвердження мирової угоди порушує їхні корпоративні права як учасників боржника, не спростовують правильності висновку апеляційного суду про відсутність у них права на самостійне апеляційне оскарження судового рішення у цій справі про банкрутство. Особливості захисту прав та інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника у процедурах банкрутства визначені спеціальними положеннями КУзПБ, який передбачає участь у справі уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, саме через таку уповноважену особу реалізується процесуальне представництво інтересів учасників боржника під час провадження у справі про банкрутство. 
63. Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали й посилання скаржників на порушення судом першої інстанції вимог статті 192 ГПК України під час затвердження мирової угоди, недослідження можливості санації боржника, заниження вартості майна, порушення прав іноземного інвестора та інші доводи щодо незаконності оскарженої в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції. Зазначені аргументи стосуються оцінки законності судового рішення по суті спору та могли бути предметом перевірки апеляційного суду лише за умови наявності у заявників права на апеляційне оскарження. Оскільки апеляційним судом обґрунтовано встановлено відсутність у скаржників належного процесуального статусу та відсутність вирішення оскаржуваною ухвалою питань про їхні права, інтереси чи обов`язки, підстав для перевірки наведених доводів по суті не виникало.
64. Отже, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 та правомірно закрив апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.
65. Отже, доводи касаційної скарги у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтвердилися, що виключає її задоволення.
Щодо касаційної скарги ОСОБА_1 .
Щодо доводів про розгляд справи неповноважним складом суду
66.  ОСОБА_1 стверджує, що справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, в ухваленні судового рішення брали участь судді, якому було заявлено відвід. На переконання скаржниці, суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні її заяви про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду.
67. Так, 20.01.2026 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: Істоміної О.А., Попкова Д.О. та Тихого П.В. від розгляду справи № 922/774/25.
68. Заява про відвід мотивована тим, що:
- визначення складу суду у справі відбулося з порушенням порядку автоматизованого розподілу справ, оскільки протоколи автоматизованого розподілу від 19.09.2025 та повторного розподілу від 29.12.2025, які містяться у матеріалах справи, за твердженням заявника, не містять кваліфікованого електронного підпису та не відповідають вимогам до електронних документів, а відтак не можуть вважатися належним підтвердженням формування складу суду у встановленому законом порядку;
- відсутність у зазначених протоколах електронного цифрового підпису свідчить про можливе стороннє втручання у роботу автоматизованої системи документообігу суду, у зв`язку з чим склад суду, визначений для розгляду даної справи, на думку заявника, є неповноважним, а будь-яке процесуальне рішення, прийняте таким складом суду, може підлягати скасуванню судом вищої інстанції;
- колегією суддів були постановлені ухвали щодо заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову, зокрема: ухвала про повернення заяви у зв`язку з неналежною сплатою судового збору та ухвала про відмову у задоволенні повторної заяви про забезпечення позову, які, на думку заявника, свідчать про упереджене ставлення суду до сторони та небажання забезпечити ефективний судовий захист її прав;
- в інших судових справах аналогічні заходи забезпечення позову застосовувалися, у зв`язку з чим відмова суду у задоволенні її клопотань, на переконання заявника, може свідчити про відсутність об`єктивності та неупередженості у цій справі.
69. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 з відповідними змінами (далі - Положення) визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах (далі - автоматизована система), яка забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження).
70. Відповідно до Розділу ІІ Положення автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, в тому числі, розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів), визначення запасного судді, слідчого судді, присяжних та народних засідателів.
71. Відповідно до підпунктів 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ. Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.
72. Підпунктом 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду передбачено, що результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду, що автоматично створюється автоматизованою системою.
73. Одночасно з протоколом автоматизованою системою автоматично формується звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями відповідного суду. Доступ для коригування протоколу та звіту щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями автоматично блокується автоматизованою системою.
74. Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями роздруковується, підписується та додається до матеріалів судової справи.
75. Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи №922/774/25, первинний автоматизований розподіл апеляційних скарг було здійснено 19.09.2025, що підтверджується відповідним протоколом автоматизованого розподілу, на підставі якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Істоміна О.А., судді - Медуниця О.Є. та Попков Д.О.
76. У подальшому, у зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є., 29.12.2025 у справі було проведено повторний автоматизований розподіл, що також підтверджується протоколом автоматизованого розподілу від 29.12.2025 у складі колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Тихий П.В. Саме з цього моменту сформовано склад суду, який розглядав вказані вище апеляційні скарги обох заявників.
77. Паперові примірники протоколів автоматизованого розподілу судової справи містять власноручний підпис начальника відділу документального забезпечення та контролю Східного апеляційного господарського суду, що узгоджується з вимогами пункту 2.3.30 Положення. Водночас Положення не містить вимог щодо підписання відповідного протоколу електронним цифровим підписом.
78. Як зазначалося вище, Положенням передбачено, що доступ для коригування протоколу та звіту щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями автоматично блокується автоматизованою системою, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції обґрунтовано спростовано доводи стосовно можливості коригування змісту протоколу.
79. Решта доводів заявника відводу зводилися до незгода з процесуальними рішеннями колегії суддів у цій справі, що згідно з частиною четвертою статті 35 ГПК України, не може бути підставою для відводу.
80. При цьому будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про особисту заінтересованість суддів у результаті розгляду справи, їх упередженість або наявність інших передбачених статтею 35 ГПК України підстав для відводу, заявником не було наведено.
Щодо доводів про необґрунтовану відмову у зупинення провадження у справі
81. Відповідно до матеріалів справи 20.01.2026 від ОСОБА_1 до Східного апеляційного суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №922/774/25 на час проведення судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної 05.01.2026 начальником відділення СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майором поліції Марченко О. М., в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025221130001109 від 02.07.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України.
82. Заявниця зазначила, що в межах кримінального провадження, відкритого за фактами, пов`язаними з відчуженням та подальшим використанням майна боржника, виникла необхідність у встановленні ринкової вартості відповідних об`єктів нерухомого майна, а також перевірці обставин їх оцінки та передачу клопотанні вказувалося про те, що результати такої експертизи можуть мати значення для оцінки правомірності затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 та підтверджувати доводи апеляційної скарги щодо порушення майнових інтересів боржника і його учасників.
83. Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Зазначив, що сам факт існування іншого провадження (у тому числі кримінального), так само як і здійснення в його межах окремих процесуальних дій, не є достатньою підставою для зупинення провадження у господарській справі, якщо такі обставини не унеможливлюють розгляд спору судом.
84. При цьому суд виходив з того, що призначена у межах кримінального провадження № 12025221130001109 від 22.12.2025 судова оціночно-будівельна експертиза:
- стосується обставин, які виникли та досліджуються після постановлення ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025, що є предметом апеляційного перегляду у даному провадженні;
- не існувала та об`єктивно не могла існувати на момент розгляду справи судом першої інстанції і, відповідно, не могла бути предметом оцінки під час вирішення питання про затвердження мирової угоди;
- сама по собі постанова слідчого від 22.12.2025 про призначення експертизи не встановлює жодних юридично значимих фактів, не підтверджує та не спростовує дійсність чи недійсність умов мирової угоди, а лише свідчить про здійснення досудового розслідування у межах кримінального провадження;
- не перебуває у такому правовому зв`язку з предметом апеляційного перегляду, який би унеможливлював перевірку апеляційним судом законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційних скарг та наявних матеріалів справи.
85. Звідси, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не доведено, що без отримання результатів зазначеної судової експертизи апеляційний суд позбавлений можливості здійснити апеляційний перегляд ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025, а також не наведено обставин, які б свідчили про існування об`єктивної неможливості розгляду апеляційної скарги.
86. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції та враховує, що у клопотанні про зупинення провадження у справі заявниця послалася узагальнено на статті 227 (обов`язок суду зупинити провадження у справі) і 228 (право суду зупинити провадження у справі) ГПК України, одна з яких не передбачає такої підстави зупинення провадження у справі (апеляційного провадження) як на час проведення судової експертизи, призначеної слідчим у рамках кримінального провадження.
87. Зазначаючи про помилковість висновків суду щодо розгляду зазначеного клопотання, ОСОБА_1 , окрім загального посилання на приписи статті 269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції), не зазначила у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Доводи касаційної скарги у цій частині зводяться лише до незгоди з окремими висновками суду апеляційної інстанції.
Щодо доводів про інші процесуальні порушення 
88. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме технічно-правове дослідження TECHNICAL LEGAL RESEARCH 009 - 09/25 від 28.09.2025, посилаючись на необхідність їх урахування під час перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025.
89. В ухвалі від 29.12.2025 про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції зазначив, що питання щодо долучення поданих ОСОБА_1 документів до матеріалів справи буде вирішено колегією суддів під час апеляційного розгляду справи відповідно до вимог ГПК України.
90. 20.01.2026 Східний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою розглянув клопотання про зупинення розгляду справи та про долучення доказів до матеріалів справи.
91. Суд зазначив, що 12.01.2026 ОСОБА_1 направила на адресу Східного апеляційного господарського суду клопотання про долучення доказів (вх.416), в якому просила долучити до матеріалів справи докази призначення судової оціночно-будівельної експертизи від 22.12.2025. 
92. Крім того, суд вказав, що 12.01.2026 ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" направила на адресу Східного апеляційного господарського суду додаткові пояснення (вх.417), в яких зокрема, просила долучити до матеріалів справи Звіт про оцінку майна, зроблений ТОВ "Оцінка24" від 08.01.2026.
93. Нижче по тексту ухвали було зазначено, що розглянувши клопотання апелянта про долучення доказів до матеріалів справи, судова колегія також дійшла висновку про відмову в його задоволенні.
94. В ухвалі від 20.01.2026 суд вказав, що докази, які заявниця просить долучити, виникли після постановлення оскаржуваної ухвали та не існували і об`єктивно не могли існувати на момент розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, постанова слідчого про призначення експертизи лише фіксує процесуальну дію органу досудового розслідування і не містить результатів експертного дослідження, а отже сама по собі не встановлює жодних юридично значимих фактів, які могли б впливати на перевірку дотримання судом першої інстанції вимог процесуального закону при затвердженні мирової угоди.
95. Отже, в ухвалі від 20.01.2026 судом було вирішено питання щодо клопотання вх. № 416.
96. Разом з тим, інші клопотання ОСОБА_1 (про долучення справи Звіту про оцінку майна, зроблений ТОВ "Оцінка24" та Технічно правового дослідження (Technical Legal Research №009-09/25 від 28.09.2025)) були розглянуті судом апеляційної інстанції ухвалою від 20.01.2026, якою закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами заявників.
97. Так, суд зазначив про відсутність підстав для їх прийняття та долучення до матеріалів справи, виходячи з вимог статті 269 ГПК України та меж апеляційного перегляду. Крім того, розглядаючи клопотання, подане ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою про долучення до матеріалів справи Технічно правового дослідження (Technical Legal Research №009-09/25 від 28.09.2025), суд зазначив, що зазначені документи також не можуть бути прийняті апеляційним судом як додаткові докази у розумінні статті 269 ГПК України, оскільки вони складені після постановлення оскаржуваної ухвали та стосуються обставин, які не були і не могли бути предметом дослідження суду першої інстанції.
98. Тож доводи касаційної скарги про те, що суд не розглянув клопотання про долучення до матеріалів справи Звіту про оцінку майна, складеного ТОВ "Оцінка24", не підтвердилися.
99.  ОСОБА_1 також зазначила про те, що суд апеляційної інстанції порушив статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 55 Конституції України, статті 7, 263 ГПК України, статтю 254 ЦК України, статті 67, 73 Кодексу законів про працю, прийнявши відзив арбітражної керуючої Венської О. О., поданого з пропуском встановленого судом строку.
100. З приводу необхідно зазначити, що не будь-які порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд або для продовження розгляду. В силу приписів статті 310 ГПК України такі порушення мають призвести до унеможливлення встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, постановлення незаконного судового рішення.
101. Окрім того, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення (частина друга статті 311 ГПК України).
102. Натомість скаржниця не зазначила, як саме стверджуване нею порушення судом норм процесуального права (прийняття відзиву арбітражної керуючої, поданого, на думку скаржниці, з пропуском строку) унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також чи це призвело до неправильного встановлення обставин у справі.
103. Водночас обґрунтованими є доводи скаржниці про те, що суд не розглянув клопотання про визнання учасником провадження як уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника ОСОБА_1 . 
104. Так, в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 зазначено про надходження 01.12.2025 до суду вказаного клопотання через систему "Електронний суд" та відкладено питання про його розгляд до повернення матеріалів справи з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
105. В ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 суд також зазначив про надходження 01.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 клопотання про залучення останньої до участі у справі-учасником провадження як уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника, однак у справі відсутні процесуальний документ щодо розгляду судом такого клопотання.
Щодо доводів про необґрунтованість закриття апеляційного провадження
106. Як зазначалося вище, у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство сформував такі правові висновки щодо правового статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство.
107. З огляду на те, що правове регулювання статусу учасників у справі про банкрутство регламентовано як нормами ГПК України, так і спеціальним законом - КУзПБ, зміст правосуб`єктності та особливості процесуального статусу конкретного учасника справи розкриваються шляхом системного тлумачення норм цих законодавчих актів з урахуванням особливостей певної стадії процедури банкрутства.
108. Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого є пропорційне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника з дотриманням балансу інтересів боржника, кредиторів та інших учасників справи про банкрутство.
109. У цьому процесі можливість ефективного захисту інтересів власників частки у статутному капіталі боржника пов`язана із своєчасним, у правомірний спосіб визначенням представника їх спільних інтересів у справі про банкрутство - уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника.
110. Право на уповноваження такої особи може бути реалізовано вищим органом управління боржника на будь-якій стадії справи про банкрутство, позаяк така правомочність за змістом є спеціальною, виникає саме у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство, безпосередньо не пов`язана з управлінням боржником чи розпорядженням його майном, тому не зазнає змін через обмеження (зупинення/припинення) корпоративних прав та повноважень органів управління боржника, що застосовуються у такій справі поетапно відповідно до приписів частин п`ятої, сьомої статті 44, частини четвертої статті 50, частини першої статті 59 КУзПБ.
111. КУзПБ не регламентує відбору такого представника за суб`єктною ознакою або зв`язками з боржником, тому, за загальними нормами про представництво, будь-яка наділена повною правосуб`єктністю особа може бути уповноважена рішенням вищого органу управління боржника на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) у справі про банкрутство.
112. Стаття 1 КУзПБ в частині уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) має бланкетний характер, оскільки відсилає до спеціальних норм, що регламентують прийняття рішень органами управління підприємницьких товариств.
113. Зазначена норма КУзПБ пов`язує уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника саме з рішенням його вищого органу управління, що має визначену нормами корпоративного законодавства форму, зміст та процедуру прийняття.
114. Таке рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.
115. За наявності у боржника одного учасника (акціонера) він може самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у справі про банкрутство або відповідно до приписів статті 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" своїм письмовим рішенням уповноважити іншу особу представляти його інтереси в розумінні статті 1 КУзПБ.
116. Ураховуючи правовий зміст інституту представництва та положення параграфу 2 глави 4 ГПК України, у документі (протоколі, рішенні), яким оформлено рішення вищого органу управління боржника, має бути ідентифіковано особу, уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів); зазначено реквізити справи про банкрутство, у якій надано такі повноваження, та застереження щодо обмеження повноважень за умови їх встановлення таким рішенням.
117. Припинення (втрата) повноважень уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника відбувається у тих самих формах, що і його набуття: за рішенням вищого органу управління боржника або в разі втрати юридичної сили рішенням про уповноваження цієї особи внаслідок визнання його недійсним (скасування) - за рішенням суду.
118. Хоча КУзПБ не регламентує особливостей вступу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справу, в частині першій статті 47 КУзПБ законодавець зазначає стосовно інших учасників провадження у справі про банкрутство про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.
119. Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.
120. З таким підходом погодився Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство в постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, а також у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, наголосивши, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.
121. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство зазначив, що вступ у справу про банкрутство уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника має відбуватися шляхом подання заяв із процесуальних питань відповідно до статей 169, 170 ГПК України. При цьому уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має підтвердити підстави представництва доказами в порядку статей 74-79 ГПК України, надавши, зокрема, відповідне рішення, оформлене протоколом вищого органу управління боржника.
122. Обсяг процесуальних прав уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство, визначений КУзПБ від 21.10.2019, залежить від змісту рішення вищого органу управління боржника.
123. У постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство також зазначено, що набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) статусу учасника справи про банкрутство має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку статті 234 ГПК України. Саме з набранням законної сили такою ухвалою уповноважена особа, окрім належних їй спеціальних прав - брати участь з правом дорадчого голосу у зборах кредиторів та роботі комітету кредиторів боржника, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за статтею 42 ГПК України. Таким чином, можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи.
124. Зазначене також дає підстави для висновку, що уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має право на оскарження судових рішень, постановлених у справі про банкрутство, та у справах, які розглядалися в межах справи про банкрутство, незалежно від того, чи постановлені відповідні судові рішення до чи після призначення такої особи уповноваженою особою, однак за наявності доведення відповідного правового зв`язку між оскаржуваними судовими рішеннями та порушенням інтересів такої особи.
125. У разі уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника після прийняття оскаржуваних цією особою судових рішень остання, як виняток, набуває статусу учасника справи про банкрутство шляхом його схвалення (легітимізації) за наслідками участі цієї особи в судовому засіданні в суді відповідної інстанції.
126. Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 , яку рішенням від 21.11.2025 загальні збори НВК "Ліцей Професіонал" обрали уповноваженою особою учасників боржника, 01.12.2025 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 про затвердження мирової угоди між боржником НВК "Ліцей Професіонал" та його кредиторами, та закрито провадження у справі.
127. Процесуальний статус зазначеної особи не було формалізовано відповідною ухвалою суду першої інстанції.
128. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 навела низку обставин, які у своїй хронологічній сукупності, за доводами скаржниці, свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
129. Східний апеляційний господарський суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, дійшов висновку, що причини пропуску строку подання скарги є об`єктивними, а тому клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.
130. Проте суд апеляційної інстанції закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки дійшов висновку про те, що на момент ухвалення оскаржуваного судового акта ОСОБА_1 не була учасником справи про банкрутство у розумінні КУзПБ та не мала процесуальних прав учасника провадження, у тому числі права на апеляційне оскарження судових рішень.
131. Суд вказав, що призначення особи уповноваженою особою засновників після закриття провадження у справі про банкрутство саме по собі не створює для неї права на перегляд судових актів, постановлених до набуття такого статусу, та не змінює її процесуального становища щодо вже завершеного провадження.
132. Разом з тим, у постанові від 16.10.2024 у справі № 916/887/23(916/2996/23) Верховний Суд зазначив, що наведені правові висновки були сформовані судовою палатою під час дослідження питання набуття саме повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника як учасника справи про банкрутство, зокрема права брати участь у судових засіданнях та одержувати копії судових рішень (пункти 1, 2 частини першої статті 42 ГПК України).
133. Таким чином, викладена у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 правова позиція Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство щодо процесуального порядку набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника статусу учасника у справі про банкрутство стосується моменту виникнення повного обсягу процесуальної дієздатності та не може обмежувати таку особу без її попередньої легітимізації відповідною ухвалою суду у реалізації гарантованого Конституцією України (пункт 8 частини другої статті 129) права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
134. Тобто уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, яка попередньо не була визнана учасником справи про банкрутство ухвалою суду за її заявою в порядку статей 169 та 170 ГПК України, не позбавлена права на апеляційне та (у визначених законом випадках) касаційне оскарження судових рішень у такій справі з одночасним доведенням свого статусу на підставі відповідних доказів.
135. У постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у cправі № 910/2217/23, в якій встановлено, що особа була обрана рішенням загальних зборів учасників товариства уповноваженою особою на представництво інтересів засновників (учасників) боржника у справі про банкрутство та звернулася з касаційною скаргою на судове рішення, ухвалене без набуття нею процесуального статусу учасника провадження. При цьому Верховний Суд врахував раніше сформовані висновки, викладені, зокрема, у постановах від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19 та від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, про необхідність процесуальної легітимації уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника шляхом звернення до суду із відповідною заявою та постановлення ухвали про її залучення до участі у справі. Разом із тим, з огляду на те, що у справі № 910/2217/23 апеляційним судом було відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство, що фактично унеможливлювало набуття заявником статусу учасника провадження у загальному порядку, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність ухвали про залучення такої особи до участі у справі не може бути підставою для позбавлення її права на касаційне оскарження. За таких обставин суд визнав допустимим касаційне оскарження судового рішення уповноваженою особою засновників боржника за наявності належного рішення про її уповноваження та правового зв`язку між оскаржуваним рішенням та інтересами учасників боржника.
136. Враховуючи наведені висновки Верховного Суду, колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 лише з підстав того, що на момент її постановлення ОСОБА_1 ще не була обрана уповноваженою особою засновників (учасників) боржника. Ключовим у такому випадку є встановлення наявності правового зв`язку між оскаржуваним судовим рішенням та інтересами засновників (учасників) боржника, які така особа представляє.
137. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу від 30.06.2025 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі про банкрутство, ОСОБА_1 посилалася на те, що наслідки затвердження такої угоди безпосередньо впливають на майнові інтереси засновників боржника, представником яких вона є.
138. Проте суд апеляційної інстанції, закриваючи апеляційне провадження, фактично обмежився констатацією відсутності у ОСОБА_1 статусу учасника справи про банкрутство на момент постановлення оскаржуваної ухвали та не надав належної оцінки доводам щодо наявності правового зв`язку між оскаржуваним судовим рішенням та правами й інтересами засновників боржника.
139. У справі про банкрутство уповноважена особа особи засновників (учасників, акціонерів) боржника як учасник такої справи представляє не особисті інтереси - а інтереси засновників (учасників, акціонерів) боржника. Тому сам по собі факт набуття особою повноважень представника інтересів засновників після постановлення судового рішення не виключає можливості його оскарження такою особою за умови підтвердження того, що відповідне рішення стосується інтересів засновників боржника та впливає на їх правове становище.
140. При цьому суд апеляційної інстанції у контексті свого висновку про ненабуття ОСОБА_1 статусу уповноваженої особи засновників (учасників) боржника не надав належної оцінки обставинам щодо об`єктивної можливості засновників (учасників) боржника реалізувати передбачене КУзПБ право на визначення уповноваженої особи для представництва їхніх інтересів у справі про банкрутство.
141. Висновок про відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження був зроблений виключно з огляду на те, що на момент постановлення ухвали від 30.06.2025 вона ще не була обрана уповноваженою особою засновників (учасників) боржника, без з`ясування причин, з яких такий статус не був набутий раніше, та без оцінки того, чи не була відсутність відповідного рішення наслідком особливостей перебігу самої процедури банкрутства та достатньо коротких строків її здійснення.
142. При цьому колегія суддів звертає увагу, що питання про наявність у особи права на апеляційне оскарження та питання дотримання нею строку на таке оскарження є різними процесуальними інститутами, які мають самостійні підстави та різні правові наслідки.
143. Питання про те, чи могла уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізувати право на апеляційне оскарження раніше, підлягає оцінці у взаємозв`язку з обставинами набуття такого статусу, особливостями перебігу процедури банкрутства та законодавчо визначеними строками її здійснення.
144. Сам по собі факт того, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали особа ще не була обрана уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також факт закриття провадження у справі про банкрутство не можуть автоматично свідчити про відсутність у неї права на апеляційне оскарження, якщо потребують з`ясування обставини, чи існувала об`єктивна можливість реалізувати це право на більш ранній стадії провадження.
145. Водночас з метою запобігання процесуальним зловживанням з боку учасників (засновників) боржника такі обставини мають досліджуватися насамперед при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та можливість його поновлення. Відтак, якщо суд апеляційної інстанції, перевіривши наведені заявником доводи, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку та відкрив апеляційне провадження, то подальший висновок про відсутність у заявника права на апеляційне оскарження лише з мотивів ненабуття відповідного статусу на момент постановлення оскаржуваної ухвали без надання оцінки зазначеним обставинам є передчасним та суперечливим.
146. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 є передчасним та зробленим без урахування правових висновків Верховного Суду щодо процесуального статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство.
147. Водночас касаційний суд не надає оцінки іншим аргументам касаційної скарги, які стосуються перевірки законності судового рішення суду першої інстанції, оскільки таке судове рішення не було переглянуто по суті в апеляційному порядку.
148. Отже доводи касаційної скарги ОСОБА_1 частково підтвердилися.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
149. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
150. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
151. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 310 ГПК України).
152. З огляду на викладене у цій постанові, ухвала суду апеляційної інстанції в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа в цій частині - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. У решті зазначену ухвалу колегія суддів залишає без змін.
Розподіл судових витрат
153. Ураховуючи залишення касаційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без задоволення, судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги суд залишає за скаржниками.
154. Що стосується касаційної скарги ОСОБА_1 , суд зазначає, що частиною 14 статті 129 ГПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки в цьому випадку справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, статтями 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (вх. № 850/2026) залишити без задоволення. 
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№845/2026) задовольнити.
3. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 у частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 у справі №922/774/25 залишити без змін.
4. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 у частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 у справі №922/774/25 скасувати.
5. Справу № 922/774/25 у скасованій частині направити для продовження розгляду до Східного апеляційного господарського суду. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді К. Огороднік

В. Погребняк