Справа № 283/1065/26
провадження №3/283/283/2026

П О С Т А Н О В А
14 травня 2026 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко Володимир Вікторович, розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , налагоджувальника Картонно-паперової фабрики «Папір-Мал»,
за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу серії ААД №171181 29 квітня 2026 року близько 06 год 35 хв ОСОБА_1 в м. Малині по вул. Шевченка, 27, Житомирської області, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився. Своєї вини не визнав, з викладеними обставинами в протоколі не погодився. Пояснив суду, що 29.04.2026 зранку їхав на роботу, зупинявся в магазині «Сонечко», щоб придбати води на роботу, алкоголю не вживав. Коли працівник поліції зупинив транспортний засіб, повідомив що у водія був не пристебнутий ремінь, з самого початку зупинки працівник поліції не здійснював відео фіксацію, увімкнув камеру вже після оформлення матеріалів. Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому що не вживав алкоголю та поспішав на роботу. Після складання матеріалів, був відсторонений працівником поліції від керування транспортним засобом в усній формі, та був змушений іти на роботу пішки.
06.05.2026 захисник ОСОБА_1 адвокат Клочкова А.О., яка діє на підставі договору про надання юридичної (правової) допомоги № 010526/1045 від 01.05.2026, подала до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про відкладення розгляду справи та розгляд справи в режимі відео конференції.
14.05.2026 адвокатКлочкова А.О. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. Відповідно якого, адвокат зазначила, що Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 171181 від 29.04.2026 року, є таким, що складений з грубим порушенням встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, що дає підстави вважати про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного. Направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених Інструкцією, ознак сп`яніння. Згідно п.4 Розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. У той же час, згідно п. 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Враховуючи зачначене, огляд водія на стан сп`яніння повинен проводитись лише у випадках, коли було зупинено особу під час керування транспортним засобом і якщо поліцейським були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 171181 від 29.04.2026 року інспектор поліції зазначає: «29.04.2026 року о 06 год. 35 хв.... керував ТЗ ... з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова ….». Однак, таке твердження інспектора патрульної поліції є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівник поліції не зазначив ОСОБА_1 жодної ознаки сп`яніння, а одразу запитав чи буде він проходити огляд. Таким чином, зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставним та протиправним, а тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку його проходження, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Працівником поліції під час виконання своїх службових обов`язків було порушено вимоги інструкції № 1026, не зафіксував всі обставини події, зокрема: факту керування ОСОБА_1 та зупинки транспортним засобом о 06 год 35 хв 29.04.2026, а також не зафіксовано всього процесу спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 , всього процесу оформлення адмінстративних матеріалів. Оскільки відеофіксація на нагрудну камеру розпочалася вже після складання працівниками поліції відносно ОСОБА_1 . Постанови з порушення ПДР а саме о 06 год. 48 хв. 29.04.2026. Таким чином, вказані вище обставини свідчить про істотне порушення вимог Інструкції від 18.12.2018 року №1026 та недопустимість відеофайлів з нагрудних камер працівників поліції у якості доказу. Крім того до матеріалів справи додаткового долучено 3 відеофайли: WhatsApp Video 2026-05-01 at 1-615-12103252, WhatsApp Video 2026-05-01 at 1-615-12103251, WhatsApp Video 2026-05-01 at 1-615-12103250. Сторона захисту вважає, що вказані вище відеофайли не можуть бути визнанні судом в якості допустимих доказів, враховуючи невідоме джерело походження таких відеозаписів, правові підстави їх отримання, а також технічного приладу за допомогою якого він зроблений. Також матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, наприклад: акту тимчасового вилучення автомобіля, розписки уповноваженої особи про передачу права керування, розписки особи, яка притягається до відповідальності із зобов`язанням не здійснювати керування транспортним засобом, що свідчить про формальне складення протоколу за ст. 130 КУпАП відносно її підзахисного та ставлять під сумнів законність дій працівників поліції та викладені у протоколі обставини. Сторона захисту вважає, що даний рапорт не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини у справі «Карелін проти російської федерації» дійшов висновку, що протокол не може визнаватись доказом у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 171181 від 29.04.2026 складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний судом, як доказ винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сукупний аналіз зазначених обставин свідчить про те, що поліцейським грубо порушено вимоги законодавства щодо проведення освідування особи та оформлення адміністративних матеріалів, а саме ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку.
Відповідно до вище викладеного, адвокат просить суд закрити провадження у справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Клочкова А.О., підтримала подане до суду письмове клопотання, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та чисельними порушеннями з боку поліцейських.
Дослідивши матеріали протоколу, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до вимог, передбачених ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі зазначаються суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості необхідні для розгляду справи.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В п. 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП має значення, що особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження огляду.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, а також, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду закріплено в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 ( надалі Інструкція)
Зі змісту п. 2 Розділу 1 Інструкції вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Згідно п.3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п. 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Аналіз цих нормативних документів у їх сукупності та у поєднанні із диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами та після відмови особи від проходження такого огляду.
Між тим, зібрані у справі докази не дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 було порушено п.2.5 ПДР України та вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 171181, де зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний відеореєстратор №857755, свідки не залучалися; направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 29.04.2026, де зазначено виявлені ознаки алкогольного (запах алкоголю з порожнини рота, не зв`язна мова) сп`яніння та міститься підпис працівника поліції; оптичний диск із 4-ма відеозаписами, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7105052 за ч.5 ст.121 КУпАП.
В ході дослідження відеодоказу, судом встановлено, що автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 ,  а ні факту його зупинки працівниками поліції, а ні факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом не зафіксовано. Не виявлено і ознак алкогольного сп`яніння особи, висунення поліцейськими пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження такого огляду, що є обов`язковими обставинами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Натомість, поліцейський повідомляє про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вже після складання стосовно нього адміністративних матеріалів, порушуючи вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції.
Крім того до матеріалів справи додаткового долучено 3 відеофайли: WhatsApp Video 2026-05-01 at 1-615-12103252, WhatsApp Video 2026-05-01 at 1-615-12103251 та WhatsApp Video 2026-05-01 at 1-615-12103250, вказані вище відеофайли не можуть бути визнані судом в якості допустимих доказів враховуючи невідоме джерело походження вказаних відеозаписів, правові підстави їх отримання, а також технічного приладу за допомогою якого він зроблений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. З метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 затверджено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі - Інструкція). Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженанаказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 , містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію. 
Всупереч вище викладеного, матеріали справи не містять безперервного відеозапису події до завершення оформлення адміністративних матеріалів.
Безперервний відеозапис всієї події з бодікамери поліцейського суду не надано.
Відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном. Відповідно до п.1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом №1395 від 07.11.2015 МВС України, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, четвертою, 124, шостою і сьомою передбачені частинами першою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1 , 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абзацом першим пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Так матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення  ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що свідчить про формальне складення протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та ставлять під сумнів законність дій працівників поліції та викладені у протоколі обставини.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
На думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як водію транспортного засобу, однак суду надані доказі, які цьому суперечать. Оскільки, основою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, а оскільки на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 , а отже, відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.
Ураховуючи викладене та оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тому повністю переконаний у відсутності події та складу правопорушення, тож, всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 283, 284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя