ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1142/26 Справа № 175/21236/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 квітня 2026 року Кривий Ріг
22.04.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції при секретарі судового засідання Шевченко В.В., судового розпорядника Мінєєвої А.В. апеляційну скаргу захисника Кайдашова В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026р.., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік
за участю захисника (в режимі ВКЗ)   ОСОБА_2 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Кайдашовим В.С., який в апеляційній скарзі:
- вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню через істотні порушення норм матеріального та процесуального права;
- вказує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП;
- наголошує, що стан наркотичного сп`яніння може бути встановлений лише лікарем у закладі охорони здоров`я, та зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення «тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці» є тільки цитуванням загальних ознак наркотичного сп`яніння, а не встановленим фактом стану наркотичного сп`яніння;
- вважає, що відеозапис не підтверджує факту категоричної та однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він погоджувався на проходження огляду, проте висловлював певні зауваження; 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Кайдашова В.С., який підтримав подану апеляційну скаргу та прохав її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 21.10.2025 року о 23 год 22 хв керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Комерційна біля буд. 9 м. Краматорськ, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність доказів у справі вважав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є підтвердженою, а саме а саме у відмові ОСОБА_1 від проходження, огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Судом першої інстанції було досліджено відеозапис, яким підтверджено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 , формально погоджуючись на проходження огляду в медичному закладі, ставив працівникам поліції умови та просив зачекати, чим фактично ухилявся від проходження медичного огляду, що суд першої інстанції вважав відмовою від проходження огляду в установленому законом порядку. 

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню через порушення норм матеріального ат процесуального права, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю доказів, безпосередньо досліджених та оцінених судом.
Суд апеляційної інстанції встановив, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву у своєї достовірності, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 беззаперечно підтверджений відеозаписом. 

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП, є неспроможними, оскільки судом першої інстанції вжито заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, яке повернуто суду без вручення.
При цьому практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що стан наркотичного сп`яніння може бути встановлений лише лікарем у закладі охорони здоров`я, та зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення «тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці» є тільки цитуванням загальних ознак наркотичного сп`яніння, а не встановленим фактом стану наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки наведене є лише ознаками наркотичного сп`яніння, які передбачені ч. 4 розділу І « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №  1452/735 від 09.11.2015р.
Для визначення саме стану сп`яніння працівники поліції вимагали від ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для відповідного огляду від чого він відмовився. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис не підтверджує факту категоричної та однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він погоджувався на проходження огляду, проте висловлював певні зауваження, також є необґрунтованими, оскільки виконання вимог працівника поліції проходження огляду на стан сп`яніння є безумовною та підлягає обов`язковому виконанню без висловлення зауважень. 

Враховуючи наведене вище доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Кайдашова Віталія Сергійовича на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення. 

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя