Справа № 342/559/26
Провадження № 3/342/97/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року        м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , голова СВК ім.Т.Г.Шевченка,
за ч.1 ст.163-1 КУпАП,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , голова СВК ім.Т.Г.Шевченка, порушив встановлений законом порядок податкового обліку, порушивши пп. 14.1.36, пп. 14.1.71, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п.187.1 ст. 187, п.188,1 ст. 188. 100, п.200.1. п.200.2. п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 .
ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, повідомлявся у встановленому законом порядку, рекомендовані повідомлення повернулися до суду із відміткою про одержання.
Клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подавав.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, у судові засідання не з`являється, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки положення ст.268 КУпАП не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зазначає наступне.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 КУпАП, містять:
протокол про адміністративне правопорушення №807 від 07.05.2026 року;
акт про результати документальної планової виїзної перевірки Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка № 8502/09-19-07-01/03375723 від 07.05.2026;
Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №807 від 07.05.2026 ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до заниження єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків всього в сумі 5804.28 грн внаслідок заниження податку по новоукладених договорах оренди земельних ділянок та подвійного декларування до зменшення податкового зобов`язання єдино гоподатку, в результаті чого порушено пп. 292-1.1 ст. 292, п.п.295.9.5 п.295.9 статті 295 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями; встановлено заниження податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього в сумі 618478 грн внаслідок постачання власного вирощеного ріпака 1-ого класу нижче собівартості та не нарахування компенсуючих податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до ст. 188 Податкового кодексу України за звичайними цінами та внаслідок порушення правил зменшення залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту (ряд.16) при поданні уточнюючих розрахунків, в результаті чого порушено пп. 14.1.36, пп. 14.1.71, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п.187.1 ст. 187, п.188,1 ст. 188. 100, п.200.1. п.200.2. п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21.
Згідно акту документальної планової виїзної перевірки Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка № 8502/09-19-07-01/03375723 від 07.05.2026 перевіркою встановлено порушення СВК ім. Т.Г. Шевченка: пп.292-1.1 ст.292, п.п.295.9.5 п.295.9 статті 295 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків всього в сумі 5804,28 грн, в тому числі за 1 квартал 2024 року - в сумі 95,50 грн, за 2 квартал 2024 року - в сумі 95,50 грн, за 3 квартал 2024 року – в сумі 477,43 грн, за 4 квартал 2024 року -в сумі 286,44 грн, за 2 квартал 2025 року в сумі 969,88 грн, за 3 квартал 2025 року в сумі 2424,71 грн, за 4 квартал 2025 року - в сумі 1454,82 грн; 2. пп. 14.1.36, пп. 14.1.71, п.п. 14.1.231 п.14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п.200.1. п.200.2, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за 159/28289, зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього в сумі 618478 грн, в тому числі за липень 2023 року в сумі 465977 грн, за листопад 2023 року - в сумі 152501 грн; п. 201.1, п. 201.4, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого було не складено та не зареєстровно в Єдиному реєстрі податкових накладних у граничний строк їх реєстрації податкові накладні за липень 2023 року на суму обсягу постачання без податку на додану вартість 1861740 грн, сума податку на додану вартість - 260643,60 грн, за жовтень 2023 року на суму обсягу постачання без податку на додану вартість 1086763,92 грн. сума податку на додану вартість - 152146,95 гривень. 4. ст.46, ст. 49, п. 203.1 ст.203 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, із змінами та доповненнями, в результаті чого несвоєчасно подано до контролюючого органу Податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2022 року; 5. ст.46, ст. 49, п.286.4 ст.286 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, із змінами та доповненнями, в результаті чого несвоєчасно податкових декларацій з орендної плати за землю встановлено, в результаті чого несвоєчасно подано до контролюючого органу Податкову декларацію з орендної плати за землю за період починаючи з 23.04.2021 по 31.12.2021; 6. п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, зі змінами та доповненнями, в частині допущення помилок при написанні РНОКПП окремих фізичних осіб; 7. пп. 16.1.7 п. 16.1 ст.16, п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, п.8.1 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерств України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 29 грудня 2011 за № 1562/20300 в частині неподання до контролюючого органу 2-ох повідомлень про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП.
Згідно п.187.1 ст. 187, п.188,1 ст. 188. 100, п.200.1. п.200.2. п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. За операціями з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості застосовується касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу; Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. 200.2. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету. 200.4. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, -тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки він, як голова СВК ім.Т.Г.Шевченка, порушив встановлений законом порядок податкового обліку, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Суд з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.163-1 КУпАП у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40- 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі наведеного, керуючись ст.40-1, ч.1 ст. 163-1, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 665,60 гривень. 
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілою, її представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя          Андріюк І.Г.