Справа № 454/225/26 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М. Я. 
Провадження № 33/811/665/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Оліщук В.П., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого – адвоката Максимів В.І., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Оліщука Василя Петровича на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25 березня 2026 року,
встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25 березня 2026 року,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60коп. судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови, 18.01.2026р. близько 14.30год. на автодорозі «Р-15» сполучення м. Ковель – м. Жовква ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, при виконанні обгону не впевнився в безпечному маневрі та вчинив зіткненні з автомобілем марки «Tesla Model S» р.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював обгін.
На зазначену постанову адвокат Оліщук В.П. подав апеляційну скаргу у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25 березня 2026 року, а провадження по справі закрити у зв`язку відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що судом першої інстанції не було надіслано копію оскаржуваної постанов.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення чітко не зазначено підпункту п.14.2 ПДР, який він порушив, чим саме створено правову невизначеність порушення для ОСОБА_1 , оскільки у цьому пункті наявні чотири різні підпункти, кожен з яких складає різну об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Також, оскаржуваному рішенні відсутнє належним чином сформоване нормативне порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , що б було підставою його притягнення до відповідальності.
Зазначає, що зіткнення транспортних засобів причетних до ДТП не відбулося на зустрічній смузі руху.
Вважає, що у відповідності до схеми місця ДТП – місце зіткнення зафіксоване на лінії розділення зустрічних потоків транспорту (осьовій лінії). Відтак, покази потерпілого ОСОБА_2 є неспроможними та неправдивими, щодо зазначеного ним розвитку та механізму ДТП.
Зазначає, що суд першої інстанції неправдиво зазначив у своєму рішенні про пошкодження передньої лівої сторони автомобіля «Volkswagen Passat».
Звертає увагу, що апелянтом в ході судового розгляду було заявлено клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи, однак суд першої інстанції не вдався до з`ясування та перевірки обставин ДТП, які потребували спеціальних знань, а на власний розсуд прийняв оскаржуване рішення.
Крім того, адвокат Оліщук В.П. подав доповнення до апеляційної скарги у якій просить при розгляді апеляційної скарги врахувати висновок експерта №1458-Е від 08.05.2026 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи.
Скасувати постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25 березня 2026 року, а провадження по справі закрити у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що суд першої інстанції взяв та прийняв до уваги швидкість руху керованого ОСОБА_1 транспортним засобом – 90 км/год., то в цей же час не надав порівняльної оцінки діям водія ОСОБА_2 , а зокрема в частині дотримання ним п.12.6 ґ ПДР.
Вважає, що автомобіль «Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 знаходився у маневрі завершення обгону (завершальній фазі перестроювання на праву смугу руху). З цих підстав у діях ОСОБА_1 відсутні порушення будь-яких пунктів ПДР, які б заходилися саме у причино-наслідковому зв`язку з даною дорожньою пригодою.
Крім того, представник потерпілого - адвокат Максимів В.І. подав заперечення на апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Оліщука В. П. у яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25 березня 2026 року залишити без змін.
Зазначає, що в апеляційні скарзі вказується, що в ході судового розгляду апелянтом нібито заявлялося клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи, у задоволенні якого суд відмовив. Зазначені твердження є неправдивими.
Зауважує, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, він жодного разу не отримував посвідчення водія будь-якої категорії, що підтверджується відповідною довідкою. Ця обставина є надзвичайно важливою при оцінці його дій та підтверджує відсутність належної підготовки для безпечного маневрування.
Крім того, представник потерпілого - адвокат Максимів В.І. подав додаткові заперечення на апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Оліщука В. П. у яких зазначає, що висновок судового експерта ОСОБА_3 №1458-Е від 08.05.2026 року є недопустимим доказом, оскільки він одержаний поза межами встановленого КУпАП порядку призначення та проведення судових експертиз – без відповідної ухвали суду чи постанови органу у провадженні якого перебуває справа, а за приватним замовленням адвоката однієї сторони. Крім того, висновок містить внутрішні суперечності, ігнорує ключові встановлені у справі обставин та є тенденційним на користь замовника.
Заслухавши виступ участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Оліщук В.П. на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого – адвоката Максимів В.І., які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №917617, рапортом, схемою ммісця ДТП, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , тест на алкоголь (чек) ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , довідкою, копією постанови ББА №301801, копією фото, поясненнями свідка ОСОБА_4 , з яких встановлено, що автомобіль «Tesla Model S» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 здійснював маневр обгону та перебував на смузі зустрічного руху. Коли він вирівнявся з автомобілем марки «Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , то останній виїхав на смугу зустрічного руху і вдарив автомобіль марки «Tesla Model S» р.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого той з`їхав з дороги в кювет.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №917617 у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 18.01.2026р. близько 14.30год. на автодорозі «Р-15» сполучення м.Ковель – м.Жовква ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, при виконанні обгону не впевнився в безпечному маневрі та вчинив зіткненні з автомобілем марки «Tesla Model S» р.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював обгін. 
Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №917617 від 18.01.2026 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.2).
Дана схема місця ДТП складалася в присутності водія автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 – ОСОБА_1 , а також транспортного засобу «Tesla Model S» р.н.з. НОМЕР_2 – ОСОБА_2 , та підписана ОСОБА_1 без жодних застережень.
На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій автомобіля ««Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п.10.1. Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.п. а), в) п.14.2. Правил дорожнього руху України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.
Відповідно до п.14.3. Правил дорожнього руху України, водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.
Крім того, відповідно до п.12.6. б), Правил дорожнього руху України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.
Суд вважає, що цих вимог водій ОСОБА_1 не дотримався, це і призвело до дорожньо-транспортної пригоди.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.
Що стосується висновку судового експерта ОСОБА_3 №1458-Е від 08.05.2026 року за заявою адвоката Оліщука В.П, то апеляційний суд погоджується з доводами представника потерпілого про те, що такий висновок є неналежним та недопустимим доказом. Зазначене зумовлено тим, що дана експертиза проведена без належного повідомлення потерпілого та його представника про призначення експертизи, що позбавило їх можливості реалізувати процесуальні права, а також складений на підставі відомостей, які не є належними джерелами доказів — додаткових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не зафіксовані у матеріалах справи, при одночасному неврахуванні пояснень потерпілого, що свідчить про однобічність, неповноту та необ`єктивність дослідження, у зв`язку з чим такий висновок не може бути покладений в основу судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про наявність порушень з боку іншого учасника дорожнього руху не спростовують встановленого судом причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав схему місця ДТП та зауважень до такої на час складення не зазначив, клопотань про призначення судової автотехнічної експертизи, інших заяв, клопотань суду не заявляв.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Оліщук Василя Петровича – залишити без задоволення.
Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ