Справа № 209/3179/26
Провадження № 1-кп/209/253/26

В И Р О К
Іменем України

08 червня 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 12026041160000672, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2026 року, щодо
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29.10.2025 року за ч.2 ст.194 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Дніпровським районним судом Дніпропетровської області від 21.01.2026 року за ч. 3 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27.04.2026 змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 2 роки;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.190 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи (відомості щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження № 12026041160000685 від 20.05.2026 року за ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України, далі – невстановлені особи) в невстановлений час (але не пізніше 12.08.2025 року), та в невстановленому місці, діючи з корисливим мотивом та корисливою метою, вступили у попередню змову з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вчинення кримінального правопорушення, а саме заволодінням грошовими коштами громадян, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи спільний протиправний умисел, невстановлені особи перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці та діючи у невстановлену дату, однак не пізніше 12.08.2025 року, створили групу у застосунку «Telegram» з назвою «104 Travelling market», з метою подальшого використання вказаної групи для заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, під виглядом надання учасникам, які вступають до вказаної групи, заробітку онлайн, які при цьому, будучи введеними в оману, переказують банківським переказом власні грошові кошти на банківський рахунок, який знаходиться під контролем правопорушників.
З цією метою, невстановлені особи у невстановлений час, та в невстановленому місці (але не пізніше 12.08.2025 року), повідомили ОСОБА_4 , про свій протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме створення вищевказаної групи у застосунку «Telegram» та подальшого використання вказаної групи для заволодіння грошовими коштами громадян під виглядом надання учасникам, які вступають до вказаної групи, заробітку онлайн, які при цьому, будучи введеними в оману, переказують банківським переказом власні грошові кошти на банківський рахунок, який знаходиться під контролем правопорушників.
ОСОБА_4 погодився на вчинення вказаного кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, тобто вступив в попередню змову з невстановленими особи, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману.
При цьому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, надав невстановленим особам номер рахунку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка попередньо надала ОСОБА_4 доступ до вищевказаного банківського рахунку, не будучи обізнаною про протиправний умисел ОСОБА_4 .
В подальшому, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, з метою реалізації прямого умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, 12.08.2025 надіслали в застосунку «Telegram» потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлення, зміст якого полягав у пропозиції роботи в мережі Інтернет для ОСОБА_7 , на що остання, будучи введеною в оману щодо реальності наданої пропозиції, погодилась, вступивши в групу «104 Travelling market» в застосунку «Telegram» на запрошення невстановленої особи.
З метою досягнення протиправного умислу, невстановлені особи, прагнучи створити у потерпілої хибної уяви щодо реальності виконаної роботи, надсилали в застосунку «Telegram» потерплій ОСОБА_7 завдання у мережі Інтернет щодо бронювання нерухомості, які остання, будучи введеною в оману виконувала.
В подальшому, 14.08.2025 року приблизно о 16.00 годині, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , невстановлені особи в застосунку «Telegram» надіслали ОСОБА_7 повідомлення про те, що з метою виведення зароблених потерпілою грошових коштів останній необхідно поповнити рахунок банківської картки № НОМЕР_1 на суму на 33 027 гривень, які також будуть повернені потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_7 будучи введеною в оману та переконаною, що виконує роботу в мережі Інтернет, за результатами виконання якої останній дійсно будуть перераховані власні та зароблені нею кошти, 14.08.2025 о 16:03 годин та 14.08.2025 о 16:05 годин здійснила перекази власних грошових коштів зі своєї банківської картки НОМЕР_3 АТ «ПриватБанк» на банківську карту № НОМЕР_1 АТ «ПУМБ» двома переказами на суму 25001 гривень та 8026 гривень.
Отримавши грошові кошти потерпілої на банківський рахунок № НОМЕР_1 АТ «ПУМБ» у розмірі 33 027,00 грн, ОСОБА_4 , маючи доступ до вказаного банківського рахунку, з метою заволодіння вказаними грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 діючи з єдиним продовжуваним умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, 14.08.2025 року у період з 16:19 год по 16:25 годин, здійснив обготівкування з банківського рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів ОСОБА_7 у розмірі 33 027,00 грн у банкоматах на території ТРЦ «ТЕRRА» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Дніпровський район, бульвар Будівельників, 27А, таким чином заволодівши останніми.
Після отримання грошових коштів ОСОБА_4 разом з невстановленими особами, розпорядились грошовими коштами потерпілої на власний розсуд.
Вищевказаними незаконними діями ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими особами, спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 33 027,00 грн..
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, що виразилось у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
У подальшому, невстановлені особи (відомості щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження № 12026041160000685 від 20.05.2026 року за ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України, далі – невстановлені особи) в невстановлений час, та в невстановленому місці, діючи з корисливим мотивом та корисливою метою, вступили у попередню змову з ОСОБА_4 з метою вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням грошовими коштами громадян шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації вищевказаного протиправного умислу, координації власних протиправних дій та приховування злочинної діяльності, невстановлені особи створили закриту групу в месенджері «Telegram» під назвою «Illidan и ZVS», до учасників якої включено ОСОБА_4 ..
Реалізуючи вказаний спільний протиправний умисел, невстановлені особи перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці та діючи у невстановлену дату, однак не пізніше 27.08.2025 року, маючи навички у сфері програмування та у сфері роботи з комп`ютерним програмним забезпеченням, створили веб-ресурс з унікальною URL адресою (встановленою під час досудового розслідування), перехід в браузері за якою надає зловмисникам дистанційне керування банківськими рахунками особи, яка перейшла за вказаним посиланням, у тому числі здійснення несанкціонованих транзакцій щодо переведення грошових коштів на підконтрольні банківські рахунки, тобто створили «фішингове посилання».
З метою реалізації протиправного умислу, невстановлені особи у невстановлений час, та в невстановленому місці, але не пізніше 27.08.2025 року повідомили ОСОБА_4 про свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, із використанням «фішингових посилань», на що ОСОБА_4 погодився, тобто вступив в попередню змову з невстановленими особами на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та за попередньою змовою групою осіб.
Не пізніше 27.08.2025 року вищевказаними невстановленими особами, імітуючи офіційний веб-ресурсу державної програми грошової допомоги громадянам України під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщено у публічній групі месенджера «Viber», кількість учасників якої налічувало не менше 89 користувачів, зазначене «фішингове посилання», разом із супровідним текстовим повідомленням про одержання за вказаним посиланням грошових коштів у розмірі 6300 грн. за програмою «єПідтримка», з метою заволодіння грошовими коштами осіб, які будучи введеними в оману змістом супровідного текстового повідомлення, здійснювали перехід за вказаним «фішиноговим посиланням».
В подальшому, 27.08.2025 року приблизно о 13:40 потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , побачив у вищевказаній групі месенджера «Viber» вищевказане повідомлення з «фішинговим посиланням» про можливість одержання за вказаним посиланням грошових коштів у розмірі 6300 грн. за програмою «єПідтримка», та будучи введеним в оману змістом супровідного текстового повідомлення, здійснив перехід за вказаним «фішиноговим посиланням», у зв`язку з чим, невстановлені особи, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою подальшого несанкціонованого виведення грошових коштів потерпілого, отримали доступ до банківського рахунку ОСОБА_8 в АТ «РайфайзенБанк».
З метою несанкціонованого виведення грошових коштів потерпілого ОСОБА_8 з його особистих банківських рахунків в АТ «РайфайзенБанк», ОСОБА_4 28.08.2025 року, діючи повторно, перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_3 , на виконання спільного протиправного умислу, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, надав у вищевказаній закритій групі месенджера «Telegram» невстановленим особам номер рахунку АТ «ПУМБ» (Перший Український Міжнародний Банк) № НОМЕР_4 , до якого ОСОБА_4 мав повний доступ та контроль, та який належить ОСОБА_9 , щодо якої не встановлено під час досудового розслідування відомостей про обізнаність останньої у протиправному умислі ОСОБА_4 ..
В подальшому, 28.08.2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_3 , діючи повторно, разом із невстановленими особами, маючи, в результаті протиправних дій, доступ до банківського рахунку ОСОБА_8 , заволоділи грошовими коштами потерпілого у сумі 16500 грн. шляхом переведення вказаної суми грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_8 в АТ «РайфайзенБанк» № НОМЕР_5 на підконтрольний ОСОБА_4 банківський рахунок АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 .
Після отримання грошових коштів потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 16500 грн. на підконтрольний банківський рахунок, ОСОБА_4 разом з невстановленими особами, розпорядились ними на власний розсуд.
Вищевказаними незаконними діями ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими особами спричинено потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 16500,00 грн..
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, що виразилось у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та за попередньою змовою групою осіб.
За сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні прокурор надав угоду про визнання винуватості, укладену 20 травня 2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, обставинами, що пом`якшує його покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вирком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2026 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.04.2026 року, більш суворим покаранням за цим вирком, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Керуючись ч. 2 ст. 75 КК України, враховуючи повне відшкодування обвинуваченим шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, відсутності майнових та моральних претензій від потерпілих, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, відсутністю обтяжуючих обставин, сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування узгодженого покарання з випробуванням із встановленням судом іспитового строку.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається, в повному обсязі відшкодував потерпілим завдану шкоду. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кожний окремо надали до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим; угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримують, не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості. Кожен окремо подали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 без їх участі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільною, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує його покарання, а також відсутність обставин, які його обтяжують.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.190 КК України, які згідно з ст. 12 КК України, є нетяжким та тяжким злочином.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд, на підставі ч. 1 ст.66 КК України, відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд при призначенні покарання виходить з того, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, за допомогою до лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не звертався, за місцем проживання скарг не надходило, потерпілі не мають до обвинуваченого претензій матеріального характеру, оскільки останній добровільно відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, про що свідчать оригінали квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки № 0034410064 від 18.05.2026 року у сумі 16500 грн. на ім`я ОСОБА_8 та № 0034410041 від 05.05.2026 року у сумі 33027,00 грн. на ім`я ОСОБА_7 .. Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою на підставі вироку Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року щодо кваліфікації дій обвинуваченого з застосуванням ст. 75 КК України. Оскільки обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, що йому інкриміновані, не пізніше 12.08.2025 року, суд дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень має бути призначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України та вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Крім того, з урахуванням відомостей про обвинуваченого, щирого його каяття та повідомленої прокурором інформації про активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді чотирьох років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року). 
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної 20 травня 2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, а тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 12026041160000672, укладену 20 травня 2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 . 
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України – у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 190 КК України – у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш сувого покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя    ОСОБА_1