Справа № 606/773/26 

Рішення
і м е н е м У к р а ї н и
02 червня 2026 року м. Теребовля 
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
-головуючого судді Малярчука В.В.
-за участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 27.04.2026 року № R505190, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказав, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Згідно даної постанови від 27.04.2026 № R505190 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. в описовій частині постанови вказано, що за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КупАП.
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивачу інкримінується те, він не прибув за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці. Саме цю обставину відповідач поклав в основу висновку про нібито вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.
Разом з тим вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки жодної повістки позивач не отримував, про необхідність явки до ТЦК та СП належним чином повідомлений не був, а тому об`єктивно не міг з`явитися за викликом, якого фактично не було. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що Позивачу ручалася повістка, що він був ознайомлений із її змістом, знав про дату, час та місце прибуття, або що відмовився від її отримання. Саме по собі формальне посилання у постанові на неявку за повісткою не доводить факту належного виклику особи.
Крім того, у постанові міститься посилання на те, що нібито 26.04.2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста була подана заява. Проте Позивач заперечує факт подання будь-якої такої заяви. Жодних повідомлень про її відправлення, реєстрацію чи розгляд він не отримував. Навіть у разі, якщо в системі відображався певний електронний запис, посадова особа, яка розглядала справу, була зобов`язана перевірити, чи справді така заява подана саме Позивачем, чи відповідає вона його реальному волевиявленню та чи може бути підставою для розгляду справи без його участі.
Однак таких обставин належним чином з`ясовано не було.
За таких обставин оскаржувана постанова ґрунтується не на належно встановлених фактах, а на припущеннях та формальних записах без належного документального підтвердження. Позивач не отримував повістки, не був належним чином викликаний, не подавав заяви про розгляд справи без його участі, а тому висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення є передчасним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Фактично постанова містить неконкретне обвинувачення, з якого неможливо чітко встановити, які саме дії або бездіяльність вважаються правопорушенням, у який момент воно начебто було вчинено, та які фактичні дані покладені в основу висновку про вину позивача. Такий підхід суперечить вимогам Конвенції та практиці Європейського суду з прав людини щодо обов`язку детально інформувати особу про характер і причини обвинувачення, а також вимогам національного законодавства, оскільки у справах ро адміністративні правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана становити подію правопорушення, вину особи та інші істотні обставини, а постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Окремо слід зазначити, що посилання відповідача на наявність заяви, поданої через електронний кабінет, не може визнаватися достатнім для підтвердження законності притягнення до адміністративної відповідальності. А тому вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.
Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.04.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
25.05.2026 року представник відповідача подав відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана постанова від 27.04.2026 року № R505190 є правомірною, та прийнятою згідно чинного законодавства. Просить поновити строк для подання відзиву на позовну заяву та проводити судовий розгляд без участі представника відповідача. Представником позивача до відзиву додано копію постанови № R505190 від 27.04.2026 року та копію повістки № 6604943.
Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 27.04.2026 року № R505190, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.
Щодо поновлення строку для подачі відповіді на відзив суд зазначає наступне.
Право відповідача на подачу відзиву на позовну заяву передбачене ст. 199 ЦПК України.
Згідно частини ч. 1 ст. 199 ЦПК України у строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Частиною 4 ст. 127 ЦПК України встановлено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Відповідно до рекомендованого поштового відправлення за №R06716329081 0, встановлено, що позивачем отриманий відзив 07.05.2026 року. Граничний термін подачі відповіді на відзив - 22.05.2026 року. 
Як вбачається із відмітки поштового конверта лист відправлено 21.05.2026 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті "Укрпошти". 
Таким чином враховуючи вище наведене строк вважається дотриманим.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
27.04.2026 року тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено стосовно ОСОБА_1 постанову № R505190 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України. На підставі зазначеної постанови ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 
Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що результатами з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КупАП.
Згідно повістки № 6604943 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 має з`явитися 23.02.2026 року за адресою м. Теребовля, вул. Шевченка, 16 для уточнення даних. У розписці про отримання повістки, яка прикріплена до повістки адресованої ОСОБА_1 , в графі «одержав» не заповнене , особистий підпис ОСОБА_1 відсутній.
Як вбачається із відзиву на позовну заяву поданого представником відповідача, що 26.04.2026 року позивач оформив заяву через застосунок «Резерв+» про визнання факту порушення ним законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.
Як вбачається із позовної заяви, що посилання відповідача на наявність заяви поданої через електронний кабінет, не може визнаватися достатнім підтвердження законності приягнення до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи відсутні докази щодо підтвердження подання заявки через застосунок «Резерв+» про визнання факту порушення ним законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.
Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
В матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Підтвердження щодо факту складання протоколу № R505190 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1  сторонами не додано. 
Згідно наказу Міністерства Оборони України від 01.01.2024 року №3 «Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.
Уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
До протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.
Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про дату, місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце і час розгляду справи при підписанні протоколу (у разі його складення) або окремим повідомленням про розгляд справи (додаток 8), яке вручається особі особисто під підпис або надсилається (в тому числі централізовано) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання (перебування), зазначену особою під час уточнення облікових (персональних) даних, або на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання.
Також представником відповідача подано відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана постанова від 27.04.2026 року № R505190 є правомірною, та прийнятою згідно чинного законодавства також до відзиву не додано жодних підтверджуючих документів, які б заперечили викладені обставини у позовній заяві.
Крім того, представником відповідача разом з відзивом не додано до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
27.04.2026 року винесена оскаржувана постанова. Підтвердження про повідомлення про винесену постанову та надіслання на адресу позивача в матеріалах справи відсутнє.
Як вбачається із постанови №R505190, що підпис ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові у графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» відсутній. 
Вказаних обставин відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву не заперечено та доказів протилежного не подано.
Згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови мала висилатися  ОСОБА_1 протягом трьох днів тобто особі, щодо якої її винесено.
Згідно ч. 1,3 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
З позовом про оскарження постанови позивач звернувся 30.04.2026 року без пропущення строку на оскарження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.
Положеннями ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.
Сама лише постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 27.04.2026 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 27.04.2026 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 27.04.2026 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 27.04.2026 року № R505190 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.В. Малярчук