УХВАЛА

12 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/124/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Руда Г. В. 
за участю представників:
позивача - не з`явилися,
відповідача-1 - Бобрика О.В. (самопредставництво),
відповідача-2 - Войцеховського М.Ю. (адвоката),
прокуратури - Пономаренка А. Є., 

за матеріалами касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 (колегія суддів: Козир Т. П. - головуюча, Скрипка І. М., Мальченко А. О.) та рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 (суддя Черногуз А. Ф.) у справі
за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фурсівської сільської територіальної громади
до: 1) Фурсівської сільської ради, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквираплемрибгосп"
про визнання недійсними рішень та договорів оренди земельних ділянок, зобов`язання повернути земельні ділянки, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Фурсівської сільської територіальної громади до Фурсівської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквираплемрибгосп" (далі - ТОВ "Сквираплемрибгосп"), в якому просив суд:

- усунути перешкоди у здійсненні Фурсівською сільською територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду з кадастровими номерами 3224081201:01:077:0005, 3224081201:01:046:0001, 3224081201:01:093:0001, 3224081201:01:014:0001, 3224081201:01:015:0003 шляхом визнання недійсними рішень Великополовецької сільської ради від 23.12.2011 № 2-15-06 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду та водних об`єктів у користування на умовах оренди ВАТ "Сквирасільрибгосп" для рибогосподарських потреб в межах Великополовецької сільради Сквирського району Київської області" та від 23.12.2011 № 2/1-15-06 "Про надання в оренду земельних ділянок водного фонду ВАТ "Сквирасільрибгосп" для рибогосподарських потреб в межах Великополовецької сільради";

- усунути перешкоди у здійсненні Фурсівською сільською територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду з кадастровими номерами 3224081201:01:077:0005, 3224081201:01:046:0001, 3224081201:01:093:0001, 3224081201:01:014:0001, 3224081201:01:015:0003 шляхом визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок водного фонду, укладених 14.03.2012 між Великополовецькою сільською радою та ТОВ "Сквираплемрибгосп" щодо земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 3224081201:01:077:0005 загальною площею 71,5976 га для рибогосподарських потреб строком на 49 років, розташованої в межах с. Великополовецьке (договір зареєстровано управлінням Держкомзему України у Сквирському районі 04.04.2012 за № 322400004001812); земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 3224081201:01:046:0001 загальною площею 23,6705 га для рибогосподарських потреб строком на 49 років, розташованої в межах с. Великополовецьке (договір зареєстровано управлінням Держкомзему України у Сквирському районі 11.04.2012 за № 322400004001828); земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 3224081201:01:093:0001 загальною площею 1 га для рибогосподарських потреб строком на 49 років, розташованої в межах с. Великополовецьке (договір зареєстровано управлінням Держкомзему України у Сквирському районі 11.04.2012 за № 322400004001827); земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 3224081201:01:014:0001 загальною площею 1 га для рибогосподарських потреб строком на 49 років, розташованої в межах с. Великополовецьке (договір зареєстровано управлінням Держкомзему України у Сквирському районі 11.04.2012 за № 322400004001830); земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 3224081201:01:015:0003 загальною площею 1 га для рибогосподарських потреб строком на 49 років, розташованої в межах с. Великополовецьке (договір зареєстровано управлінням Держкомзему України у Сквирському районі 11.04.2012 за № 322400004001829);

- усунути перешкоди у здійсненні Фурсівською сільською територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду з кадастровими номерами 3224081201:01:077:0005, 3224081201:01:046:0001, 3224081201:01:093:0001, 3224081201:01:014:0001, 3224081201:01:015:0003 шляхом зобов`язання ТОВ "Сквираплемрибгосп" повернути на користь Фурсівської сільської територіальної громади вказані земельні ділянки водного фонду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.09.2022, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі № 911/124/22, позов Прокурора задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 03.09.2024 у справі № 911/124/22 скасовано рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі № 911/124/22, а справу № 911/124/22 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.2024, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 911/124/22, в задоволенні позову Прокурора відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Прокурора, суди попередніх інстанцій зазначили, що Прокурор пред`явив, зокрема, вимогу про усунення перешкод у здійсненні Фурсівською сільською територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду шляхом визнання недійсними рішень Великополовецької сільської ради від 23.12.2011 № 2-15-06 "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду та водних об`єктів у користування на умовах оренди ВАТ "Сквирасільрибгосп" для рибогосподарських потреб в межах Великополовецької сільради Сквирського району Київської області" та від 23.12.2011 № 2/1-15-06 "Про надання в оренду земельних ділянок водного фонду ВАТ "Сквирасільрибгосп" для рибогосподарських потреб в межах Великополовецької сільради", а одним із відповідачів визначив Фурсівську сільську раду. Тому суди виснували, що в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) (в інтересах Фурсівської територіальної громади) до неї самої (в особі Фурсівської сільської ради, яка і представляє інтереси Фурсівської територіальної громади). За висновками судів, така ситуація не відповідає вимогам частини 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, тому позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору.

Крім того суди попередніх інстанцій зазначили, що обраний Прокурором спосіб захисту права у формі негаторного позову не відповідає правовій природі правовідносин сторін та не призведе до поновлення порушеного права, тому вказана обставина також є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. 

Заступник керівника Київської обласної прокуратури, не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 911/124/22 і ухвалити нове рішення, яким позов Прокурора задовольнити у повному обсязі.

Заступник керівника Київської обласної прокуратури, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, положень статей 2, 3, 76-79, 86, 236, 300 Господарського процесуального кодексу України, та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, положень статей 15, 16, 328, 330, 373, 387, 391 та 658 Цивільного кодексу України. 

Заступник керівника Київської обласної прокуратури, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на неврахування висновків Верховного Суду:

- викладених у постановах від 28.07.2022 у справі № 335/5373/21, від 25.01.2021 у справі № 914/1131/20, від 17.01.2021 у справі № 9901/471/19, відповідно до яких суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- викладених у постановах від 04.09.2019 у справі № 265/6582/16-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, відповідно до яких, згідно із принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм; 

- викладених у постановах від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц, від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14-ц; відповідно до яких зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду; 

- викладених у постановах від 11.06.2024 у справі №925/1133/18, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 відповідно до яких у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача, а прокурор є самостійним позивачем і діє від імені держави, а не відповідного органу. 

Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2025 у справі № 911/124/22 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 911/124/22.

Ухвалою Верховного Суду від 22.07.2025 у справі № 911/124/22 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 911/124/22 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/511/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 30.04.2026 у справі № 911/124/22 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 911/124/22.

Разом з тим під час розгляду касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури у справі № 911/124/22 Верховний Суд установив, що ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 09.04.2026 у справі № 922/1414/20 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 922/1414/20. При цьому колегія суддів вважала за необхідне передати справу № 911/1414/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки справа містить виключну правову проблему щодо комплексного застосування положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України (щодо визначення статусу прокурора як самостійного позивача у випадках, коли уповноважений орган є відповідачем у справі) та статті 226 Господарського процесуального кодексу України (щодо уніфікації процесуальних наслідків відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором), яка сформульована так:

1) Чи має право прокурор звертатися до суду в інтересах держави (територіальної громади) у статусі самостійного позивача, якщо орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (зокрема, орган місцевого самоврядування), є одночасно і учасником спірних правовідносин, і відповідачем у справі, оскільки саме його рішення чи дії оскаржуються як незаконні?

2) Яким має бути процесуальний наслідок у разі, якщо суд після відкриття провадження у справі дійде висновку про відсутність визначених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для представництва прокурором інтересів держави: відмова у задоволенні позову по суті чи залишення позову без розгляду на підставі пунктів 1 або 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України?

3) Чи підлягає судовому розгляду спір за позовом прокурора в інтересах територіальної громади до органу місцевого самоврядування в контексті того, що саме орган місцевого самоврядування представляє інтереси громади в межах своїх повноважень і приймає рішення від її імені, тобто фактично на розгляд суду передається приватноправовий спір між носієм місцевого самоврядування та органом місцевого самоврядування, який його представляє?

Пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З урахуванням мотивів ухвалення оскаржуваних судових рішень у справі № 911/124/22, підстав їх касаційного оскарження, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 911/124/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1414/20 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Керуючись статтями 228, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ: 

Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 911/124/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1414/20 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак