Справа № 347/854/26
Провадження № 2/347/733/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючої судді Драч Д.С.,
за участі секретаря Атаманюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

02.04.2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року в сумі 40700 грн. та понесених судових витрат щодо сплати судового збору в сумі 2662,40 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов вказаного кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 22000 грн. строком на 168 днів, зі сплатою процентів за користування. 
Позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти до 27.12.2025 року включно.
01.09.2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору:
Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 19000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) . 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 5000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) - 01/09/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-5777. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 118 днів з дати його надання.
05.10.2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору:
Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 21000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) . 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 3-й Транш у розмірі 2000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (3-го Траншу) - 05/10/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (3-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-5777.
14.10.2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 
Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 22000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) . 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 4-й Транш у розмірі 1000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (4-го Траншу) - 14/10/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (4-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-5777.
Відповідно до Договору від 13.07.2025 року та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 22000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору,  ОСОБА_1 13.07.2025 року отримав кредитні кошти у розмірі 22000 грн.
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 40700 грн., що складається з: Тіла кредиту - 22000 грн., Процентів - 7700 грн., Неустойки - 11000 грн.
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2660 грн. від 26.07.2025 року, на суму 2660 грн. від 09.08.2025 року, на суму 2660 грн. від 23.08.2025 року, на суму 3460 грн. від 06.09.2025 року, на суму 2660 грн. від 20.09.2025 року, на суму 2660 грн. від 04.10.2025 року, на суму 3140 грн. від 18.10.2025 року
Ухвалою судді від 06.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
28.04.2026 року представник позивача надіслав суду відповідь на відзив, в якому вказав, що на адресу ТОВ «Споживчий центр» від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, щодо якого зазначає: загальні витрати за споживчим кредитом є співмірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись. 
Крім того, Відповідач заперечує проти законності розміру процентів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору. 
Представник позивача посилається на те, що Законом України “Про споживче кредитування” передбачено пункт 5 статті 8, що визначає максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Також, законом України “Про споживче кредитування”, передбачено пункт 17 прикінцевих положень, який повністю спростовує доводи відповідача стосовно незаконності розміру процентної ставки. 
Розділ IV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023, яким передбачено наступне: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24.12.2023. 
Отже, враховуючи дату укладення кредитного договору, денна процентна ставка передбачена договором є законною. 
Щодо розрахунку заборгованості, як було зазначено у позовній заяві, Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору: на суму 2660 грн. від 26.07.2025 року, на суму 2660 грн. від 09.08.2025 року, на суму 2660 грн. від 23.08.2025 року, на суму 3460 грн. від 06.09.2025 року, на суму 2660 грн. від 20.09.2025 року, на суму 2660 грн. від 04.10.2025 року, на суму 3140 грн. від 18.10.2025 року. 
При цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Що є обставиною, яка свідчить про визнання боргу відповідачем.
На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. 
Кредитний договір з відповідачем був укладений після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустокий є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. 
Відповідно до умов кредитного договору, з відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто у кредит були отримані гроші для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми ЗУ "Про споживче кредитування". 
Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню.
Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити; розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.
29.05.2026 року відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому заперечує проти позовних вимог частково, оскільки вони є завищеними та не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідач зазначає, що 13.07.2025 року між ним та ТОВ «Споживчий центр» було укладено Кредитний договір № 13.07.2025-100000373. Відповідно до умов договору та додаткових договорів від 01.09.2025, 05.10.2025 та 14.10.2025, загальна сума кредиту становила 22 000 гривень. 
На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачем було здійснено наступні платежі: 1) 26.07.2025 — 2 660,00 грн; 2) 09.08.2025 — 2 660,00 грн; 3) 23.08.2025 — 2 660,00 грн; 4) 06.09.2025 — 3 460,00 грн; 5) 20.09.2025 — 2 660,00 грн; 6) 04.10.2025 — 2 660,00 грн; 7) 18.10.2025 — 3 140,00 грн. 
Загальна сума здійснених платежів складає 19 900 гривень, що підтверджується квитанціями про оплату, які додаються до цього відзиву.
Позивач вимагає стягнути 40 700 гривень, з яких: — тіло кредиту: 22 000 грн; — проценти: 7 700 грн; — неустойка: 11 000 грн. 
Відповідач вважає такий розрахунок завищеним та необґрунтованим з наступних підстав.
Позивач вимагає стягнути 22 000 грн тіла кредиту в повному обсязі, однак не враховує факт здійснених платежів у розмірі 19 900 грн. З огляду на те, що частина кожного платежу відповідно до ст. 534 ЦК України зараховувалась у рахунок погашення тіла кредиту, фактичний залишок тіла кредиту є значно меншим, ніж заявлено.
Щодо нарахованих процентів у розмірі 7 700 грн. Позивач не надав суду детального розрахунку нарахованих процентів із зазначенням бази нарахування на кожну дату. Між тим, оскільки відповідачем здійснювались регулярні платежі, що частково погашали тіло кредиту, база для нарахування процентів зменшувалась після кожного платежу. Відтак розмір процентів, що підлягають стягненню, має бути перерахований з урахуванням фактичних залишків заборгованості на кожну дату нарахування.
Щодо неустойки у розмірі 11 000 грн. Вимога про стягнення неустойки у розмірі 11 000 гривень є необґрунтовано завищеною та явно непропорційною розміру залишкової заборгованості. 
Відповідач посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Просить суд застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, виходячи з таких обставин: відповідач добросовісно виконував зобов`язання та здійснив 7 платежів на загальну суму 19 900 грн; платежі здійснювались своєчасно, відповідно до погодженого графіку; розмір неустойки (11 000 грн) є непропорційним та перевищує залишок тіла кредиту; стягнення неустойки у заявленому розмірі матиме каральний, а не компенсаційний характер, що суперечить правовій природі неустойки.
Отже, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення неустойки у розмірі 11 000 грн у повному обсязі або суттєво зменшити її розмір відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України.
29.05.2026 року відповідач надіслав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що на адресу відповідача надійшла відповідь на відзив від позивача, у зв`язку з чим подає такі заперечення.
Позивач у своїй відповіді на відзив посилається на те, що матеріали справи не містять розрахунку, який би спростував правильність розрахунку позивача, та цитує позицію Верховного Суду у справі №753/7883/15. 
Однак відповідач звертає увагу суду на таке: у своєму відзиві відповідач не просто заперечував розмір заборгованості, а конкретно просив суд зобов`язати позивача надати детальний розрахунок із зарахуванням кожного з 7 платежів відповідно до черговості, встановленої ст. 534 ЦК України. 
Позивач у відповіді на відзив це питання фактично проігнорував: він лише зазначив, що факт оплат «було враховано» та «змінено суму заборгованості», однак жодного детального розрахунку з розбивкою по платежах досі не надано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України, на яку посилається сам позивач, платежі зараховуються у такій черговості: спочатку — витрати кредитора, потім — проценти і неустойка, і лише в останню чергу — тіло боргу. Без детального розрахунку неможливо перевірити, яка частина з 19 900 грн була зарахована в рахунок тіла кредиту, а яка — в рахунок процентів та неустойки. 
Таким чином, заявлена сума у 40 700 грн залишається непідтвердженою та непрозорою.
Позивач стверджує, що денна процентна ставка є законною з огляду на тимчасові норми, запроваджені Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Відповідач не заперечує сам факт застосування тимчасових ставок. Однак позивач знову не надав розгорнутого розрахунку процентів із зазначенням: бази нарахування на кожну дату, розміру ставки, яка застосовувалась у кожному конкретному періоді, а також зменшення бази нарахування після кожного здійсненого платежу. 
Оскільки відповідач здійснював регулярні платежі, що зменшували залишок боргу, нарахування процентів на незмінну суму 22 000 грн є неправомірним. База нарахування мала зменшуватись після кожного платежу.
Позивач обґрунтовує законність нарахування неустойки з огляду на те, що договір укладено після 24.01.2024. 
Відповідач не заперечує саму можливість нарахування неустойки. Однак відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, і позивач жодним чином не спростував цей аргумент. 
Позивач у своїй відповіді повністю обійшов питання пропорційності: він не навів жодних аргументів щодо того, чому неустойка у розмірі 11 000 грн є співмірною із залишком заборгованості. 
При цьому залишається актуальним таке: 
1. відповідач здійснив 7 платежів на загальну суму 19 900 грн із 22 000 грн тіла кредиту, що свідчить про добросовісність виконання зобов`язань; 
2. неустойка у розмірі 11 000 грн є непропорційною залишковій заборгованості та має каральний, а не компенсаційний характер; 
3. позивач не поніс збитків, які б відповідали заявленому розміру неустойки.
Враховуючи наведене відповідач просить суд зобов`язати позивача надати детальний розрахунок заборгованості з урахуванням усіх 7 платежів на загальну суму 19 900 грн, із зазначенням зарахування кожного платежу у черговості, передбаченій ст. 534 ЦК України; зобов`язати позивача надати розгорнутий розрахунок процентів із зазначенням бази нарахування, що мала зменшуватись після кожного здійсненого платежу відповідача; застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, враховуючи добросовісну поведінку відповідача та непропорційність заявленої суми; відмовити у задоволенні позову в частині вимог, що є завищеними та непідтвердженими детальним розрахунком
Також, 29.05.2026 року відповідач надіслав суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що предметом позову є стягнення 40700 з нього заборгованості по кредитному договору від 13.07.2025 за період 13.07.2025 – 25.03.2026 року з яких: - 22000,00 грн – кредит; - 7700,00 грн – проценти; - 1100,00 грн – неустойка. 
Також позивач просить здійснити розподіл 8662,40 грн. судових витрат із яких: 2662,40 грн судовий збір та 6000 грн. витрати на правову допомогу. 
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву. 
Також відповідач заявляє, що позов ним визнається лише частково, а саме в сумі 29700 грн. (72,97%) з яких: - 22000,00 грн. із заявлених 22000 грн. тіла кредиту; - 7700,00 грн із заявлених 7700 грн. процентів за період; - 0 грн. із заявлених 1100,00 грн – неустойки.
Заперечення, в частині заявленої до стягнення 11 000 грн. неустойки, відповідач мотивує посиланням на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України
Пунктом 4.2., 7.6. 12.4, кредитного договору, п.17 заяви №13.07.2025-100000373 про укладання кредитного договору кредитного договору визначено умови та розмір неустойки.
Разом із цим, відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, від 18.04.2022 р. № 259/2022, від 17.05.2022 р. № 341/2022, від 12.08.2022 р. № 573/2022, від 07.11.2022 р. № 757/2022, від 06.02.2023 р. № 58/2023, від 01.05.2023 р. № 254/2023, від 26.07.2023 р. № 451/2023, від 05.02.2024 р. № 49/2024, від 06.05.2024 р. № 271/2024, 28.10.2024 р. № 740/2024, 26/2025 від 14.01.2025 р., №235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 14.07.2025, №793/2025 від 20.10.2025, №40/2026 від 12.01.2026, №342/2026 від 27.04.2026 затверджених Верховною Радою України в Україні діє воєнний стан по 02.08.2026 р. 
17.03.2022 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». 
Підпунктом 2 пункту 3 розділу І вказаного закону розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 18. 
Зазначеним пунктом встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем(позикодавцем). 
Отже, відповідач не має обов`язку зі сплати заявленої суми позивачем 11 000 грн. штрафу.
Заявлені до розподілу 6000 грн. витрат на правову допомогу відповідач вважає неспівмірними та такими що не відповідають критерію їх реальності.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. 
Дана справа є малозначною. Складання позовної заяви у такій справі не потребує значних витрат часу, оскільки усі заяви є однотипними, створюються за шаблоном. 
Отже, заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу не відповідає критерію їх реальності та співмірності, а тому підлягає зменшенню судом з 6000 грн. до 1500 грн. 
Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України належить розподілити пропорційно до задоволених позовних вимог, шляхом стягнення із відповідачки на користь позивача 1942,83 грн. (662,40 х 72,97%).
На підставі вищевикладеного відповідач просить позов задовольнити частково. Стягнути із відповідача на користь позивача 29700 грн. заборгованості по кредитному договору від 13.07.2025 р. за період 13.07.2025 – 25.03.2026 року із яких: 22000 грн - кредит та 7700 грн - проценти. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити; у порядку розподілу судових витрат стягнути із відповідачана користь позивача 3442,83 грн із яких: 1942,83 грн. –72,97,3% сплаченого судового збору за розгляд даної справи судом та 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В судове засідання представник позивача не прибула. У позовній заяві та у відзиві міститься прохання про розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв, що перешкоджають розгляду справи від нього не надходило.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 13.07.2025 року року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 13.07.2025 року, яку підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «E742» надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, та за допомогою електронного підпису, укладено кредитний договір №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1 Пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).
Сума кредиту 14000 грн. Строк, на який надається кредит 168 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 27.12.2025 року (п.п. 2, 3, 4 Заявки).
Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 5363-54XX-XXXX-5777.
Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 5% від суми Кредиту та дорівнює 700 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. 
Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір.
Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг.
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.91% (денна процентна ставка) = (21420 / 14000)/ 168 ? 100% (п. п. 6,7,8,10,11,12 Заявки).
Згідно з п.17. неустойка: 210 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
За змістом п.18. розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 547.5 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (а.с.-20-33).
01.09.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою відповідача збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору:
Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 19000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) . 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 5000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) - 01/09/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-5777. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 118 днів з дати його надання.
05.10.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою відповідача збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору:
Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 21000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) . 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 3-й Транш у розмірі 2000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (3-го Траншу) - 05/10/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (3-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-5777.
14.10.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою відповідача збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 
Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 22000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) . 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 4-й Транш у розмірі 1000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (4-го Траншу) - 14/10/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (4-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-5777.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 14000 грн. підтверджено квитанцією до платіжної інструкції №20282-1391-235141660, із якої вбачається, що черезТОВ ФК "Контрактовий дім" 13.07.2025 09:39:35 платник: ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувалокошти отримувачу: ОСОБА_1 в сумі 14000 грн. наIBAN/номер картки: НОМЕР_1 , Призначення платежу: Видача за договором кредиту №13.07.2025-100000373.
Довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн., а саме кошти перераховано 01.09.2025 16:02:30 на суму 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 850292832, призначення платежу: Видача за договором кредиту №13.07.2025-100000373.
На підставі довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вбачається, що відповідачем отримано кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн., а саме кошти перераховано 05.10.2025 13:02:08 на суму 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 883147844, призначення платежу: Видача за договором кредиту №13.07.2025-100000373.
Згідно з довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» встановлено, що 
відповідачем отримано кредитні кошти в розмірі1000,00 грн., а саме кошти перераховано
14.10.2025 15:25:45 на суму 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 891463716, призначення платежу: Видача за договором кредиту №13.07.2025-100000373.
Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у договорі (заявці) №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кошти в сумі 22000 грн. строком на 168 днів, тобто до 27.12.2025 року, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачено.
У підписаному відповідачем кредитному договорі №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року визначена сума кредиту, проценти, строк повернення коштів, неустойка. 
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Згідно із наданим ТОВ «Споживчий центр» розрахунком заборгованості за кредитним договором №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року, станом на 25.03.2026за період з 13.07.2025року по 27.12.2025 року заборгованість ОСОБА_1 складається із 22000,00грн. – основного боргу, 7700,00грн. – залишку відсотків, 11000,00грн. –  залишку штрафів.
ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 22000 грн., водночас 
ОСОБА_1 , отримавши кредит, зобов`язання за договором №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року не виконав.
Таким чином, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, та те, що відповідач отриманий кредит не повернув, будь-яких доказів повернення коштів суду не надав, не спростував розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості, що складається з тіла кредиту - 22000 грн., процентів - 7700,00 грн., є підставними та підлягають задоволенню.
Водночас, щодо вимоги позову про стягнення з відповідача 11000 грн. неустойки суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, стягнення 11000 грн. неустойки за кредитним договором №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого ТОВ «Споживчий центр» судового збору в розмірі
1942,75 грн.
 
На підставі ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268, ЦПК України, суд
у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 заборгованість за кредитним договором №13.07.2025-100000373 від 13.07.2025 року в сумі 29700 (двадцять дев`ять тисяч сімсот) гривень.
Решту позовних вимог залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 1942 (одна тисяча дев`ятсот сорок дві) гривні 75 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 03.06.2026 року.

Суддя Д.С. Драч