Справа № 201/10554/25
Провадження № 2/201/953/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року     м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Куць О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Піняєва В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа – Третя дніпровська державна нотаріальна контора про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа – Третя дніпровська державна нотаріальна контора про зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року, яке набрало законної сили 22.02.2024 року, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені в повному обсязі, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 з 20.07.2023 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 20.07.2023 року ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
23.04.2024 року позивачка звернулася із письмовою заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з проханням надати роз`яснення коли буде зроблено перерахунок пенсії на підставі рішення суду від 24.01.2024 року, яке було подано до відповідача 05.03.2024 року, проте відповіді не отримала. 
В установлений законом 6-ти місячний строк позивачка звернулася із заявою до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. 
07.08.2024 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Інші два спадкоємці - брат позивачки та її мати відмовилися від своїх часток у спадщині на користь позивачки. 
У відповідь на запит державного нотаріуса Хілько Л. від 18.12.2024 року № 3311/02-14 з питання надання інформації щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 03.01.2025 року повідомило, що недоотримана пенсія відсутня. 
01.08.2025 року державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної Вікторією Матвієнко було видано постанову про відмову у видачі на ім`я ОСОБА_1 (Позивачки) свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю спадкового майна. 
Позивач вважає, що має право на отримання пенсії, виплата якої призначена її батькові за судовим рішенням, а тому змушена звернутись до суду.
Просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.07.2023 року до 21.12.2023 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження — оплату по 2000 грн. щомісяця та судові витрати: судовий збір - 1211,20 грн. та витрати та професійну правничу допомогу- 7000 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 року для розгляду цивільної справи №201/10554/25 визначено суддю Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О.
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзив на позов. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у Третьої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
22 жовтня 2025 року до суду надійшла вищевказана копія пенсійної справи.
28 жовтня 2025 року до суду надійшла копія спадкової справи. 
Ухвалою від 19 січня 2026 року суд перейшов у стадію ухвалення рішення.
Ухвалою від 26 січня 2026 року поновлено судовий розгляд цивільної справи №201/10554/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа – Третя дніпровська державна нотаріальна контора про зобов`язання вчинити певні дії та призначено судове засідання. Суд ухвалив направити копію позовної заяви відповідачеві, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про її отримання відповідачем й надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.
Ухвалою від 13 березня 2026 року заяву про зміну предмету позову від 02 лютого 2026 року залишено без розгляду.
Ухвалою від 13 квітня 2026 року суд перейшов у стадію ухвалення рішення.
Позивач та її представник-адвокат Бабенко О.А. у судових засіданнях наполягали на задоволенні позову.
Відповідач відзиву на позовну заяву не направив, у поданих заявах просив розглянути справу без участі представника Управління.
Представник Третьої дніпровської державної нотаріальної контори у судові засідання не з`явився. 
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про наступне.
Положеннями статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).
Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року, яке набрало законної сили 22.02.2024 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 з 20.07.2023 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 20.07.2023 року ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 8/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до Третьої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернулась ОСОБА_1 .
Син спадкодавця — ОСОБА_3 (брат позивача), а також дружина померлого — ОСОБА_4 (мати позивача) відмовились від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 
27 серпня 2024 року позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,32 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222385000:02:001:0429, та на земельну ділянку площею 5,7512 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222385000:02:001:0430.
07 серпня 2024 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .
У відповідь на запит державного нотаріуса Хілько Л. від 18.12.2024 року № 3311/02-14 з питання надання інформації щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 03.01.2025 року повідомило, що недоотримана пенсія відсутня. 
01.08.2025 року державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної Вікторією Матвієнко було видано постанову про відмову у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю спадкового майна (недоотриманої пенсії).
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум.
Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця.
Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями.
Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. 
Матеріалами справи підтверджується, що позивач за правилами ст. 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом.
За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини він належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Як було зазначено вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 20.07.2023 року ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.
Вказане рішення суду відповідачем не виконано.
Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання вказаної доплати за період з 20.07.2023 року по 21.12.2023 року (по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження) відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, а у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.
На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадкове майно, тобто на вказану доплату до пенсії ОСОБА_2 , а дії відповідача щодо її невиплати відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.
За таких обставин, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 невиплаченої доплати до пенсії за період з 20.07.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - по 2000 грн. щомісяця з урахуванням раніше виплачених сум.
У відповідності ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Щодо заявлених представником позивача вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача у даній справі представляла адвокат Бабенко О.А. на підставі договору про надання правничої допомоги адвокатом № 7 від 03 квітня 2025 року. 
Згідно додаткової угоди № 1 до вказаного договору замовник оплачує юридичні послуги, надані адвокатом, у сумі 7000 грн., які полягають у наступному: надання усної консультації (1 година) — 1000 грн., підготовка позовної заяви та додатків до неї, підготовка клопотання про витребування доказів та направлення вказаних документів до суду (4 години) — 3000 грн., участь у судових засіданнях (5-6 год.) - 3000 грн.
Суд зауважує, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За таких обставин, з огляду на задоволення позовних вимог, співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
На підставі викладеного, суд, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа – Третя дніпровська державна нотаріальна контора про зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 невиплаченої доплати до пенсії за період з 20.07.2023 року по 21.12.2023 року (день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - по 2000 грн. щомісяця з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26.

Суддя        О.О.Куць