ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/13714/24 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.09.2023 по 29.02.2024 року пенсію за вислугу років відповідно до п. а) ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи із загального стажу, який враховується до вислуги років, які дають право на пенсію вислугу років позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність відмови відповідача у призначення пенсії відповідно до п. а) ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки позивач набув право на призначення такої пенсії.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №320/13714/24 відкрито провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач у відзиві на позов вказав про необгрунтованість доводів позивача.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 01.09.2023 по 29.02.2024 року пенсію за вислугу років відповідно до п. а) ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи із загального стажу, який враховується до вислуги років, які дають право на пенсію вислугу років ОСОБА_1 .
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмір 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. (одна тисяча двісті одинадцять) 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 01.10.2023 отримує пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».
12.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування пенсії відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Листом від 29.12.2023 відповідач вказав про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії, з огляду на недостатність спеціального стажу.
Позивач вважав прийняте рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, тому звернувся до суду з вказаним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з наданих позивачем документів підтверджується необхідна вислуга років для призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації.
Таким чином, на переконання суду позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, а відмова відповідача є необґрунтованою, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.12.2023 є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо відновлення порушеного права, то суд вважав, що оскільки судом встановлено наявність у позивача необхідного віку та спеціального стажу, то у даному випадку суд вважає за можливе відновити порушене право позивача шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 з 01.09.2023 по 29.02.2024 року пенсію за вислугу років відповідно до п. а) ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи із загального стажу, який враховується до вислуги років, які дають право на пенсію вислугу років позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вважає вказані висновку суду незаконними та необґрунтованими, оскільки провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотновипробного складу» зі змінами не є можливим, оскільки у позивача відсутнє право на обчислення пенсії за двоскладовою формулою в зв`язку з недостатністю, спеціального стажу станом на 31.12.2003 рік.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Згідно частини 3 статті 53 Закону №1788-XII, працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.
Відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: а) працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1976 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися з 1 січня 1971 року по 30 червня 1971 року;45 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1971 року по 31 грудня 1971 року; 46 років - які народилися з 1 січня 1972 року по 30 червня 1972 року; 46 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1972 року по 31 грудня 1972 року..
Згідно Рішення Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 р. № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII. Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 р. №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Враховуючи Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.19 р., стаття 54 Закону № 1788-XII підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 р. № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.
Згідно з вимогами п. "а" ст. 54 Закону № 1788-XII, у редакції до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 р. № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 лютого 2000 р. № 264 "Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсії особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації" встановлено, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і борт операторам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".
Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".
Відповідно до Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать: 1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів. 2. Льотно-інструкторський склад. 3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата. 4. Парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів.
Згідно пункту 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418, при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються: а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б"-"г" цього пункту) - за один місяць вислуги; б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування (санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери й інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу авіації, - за один місяць вислуги.
Пунктом 2 та 3 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 передбачено, що обчислення строків вислуги відповідно до пунктів "а" і "б" пункту1 провадиться шляхом ділення фактичного нальоту годин за весь час роботи на посадах льотного складу відповідно на 20 і 12. Вислуга у річному обчисленні визначається шляхом ділення числа повних місяців вислуги на 12. При виконанні протягом року різних робіт, зазначених у пункті 1, вислуга років обчислюється пропорційно тривалості нальоту годин (зайнятості) на кожній роботі.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 працював:
1984-1988 - навчання в Актюбінському ВЛУГА;
02.12.1988 - 31.01.1994 - на посаді другого пілота у роботодавця Київський об`єднаний авіазагін Українського управління цивільної авіації;
01.02.1994 - 31.03.1995 - на посаді другого пілота 3 кл. с-та АН-24 5ЛО у роботодавця Українська державна авіакомпанія "Авіалінії України" київське регіональне відділення;
01.04.1995 - 23.06.1999 - на посаді другого пілота 3 кл. с-та АН-24 5ЛО та на посаді другого пілота 3 кл. АЕ 5лз у роботодавця Київське державне авіаційне підприємство Державної авіакомпанії "Національні авіалінії України" (Державна авіакомпанія "Національні авіалінії України");
24.06.1999 - 23.05.2002 на посаді другого пілота повітряного судна Ан-26 у роботодавця ЗАО "Авіалінія АТІ";
27.05.2002 - 09.08.2004 - на посаді другого пілота ПС та на посаді командира повітряного судна АН-26 у роботодавця ЗАО "Авіакомпанія "Горлиця";
15.11.2004 - 15.01.2007 - на посаді другого пілота ВС ДС-9 у роботодавця TOB "Українські середземноморські авіалінії"
22.01.2007 - 27.10.2010 - на посаді другого пілота льотної служби у роботодавця Спільне ЗАТ "Міжнародні авіалінії України"
03.09.2012 - 02.11.2018 рр. - на посаді другого пілота ПС Боїнг - 737 льотної служби та на посаді командира ПС Боїнг - 737 льотної служби у роботодавця TOB "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна".
10. 05.11.2018 року - 08.09.2023 року - на посаді командира повітряного судна Департаменту екіпажів пілотської кабіни у роботодавця TOB "Авіакомпанія "СКАЙАП".
10. 05.11.2018 року - 08.09.2023 - на посаді командира повітряного судна
Департаменту екіпажів пілотської кабіни у роботодавця TOB "Авіакомпанія "СКАЙАП"
Згідно записів у льотній книзі позивача (книга обліку нальоту годин пілота) зазначено нальот згідно календарних років:
1988 рік - нальот під час навчання в Актюбінському ВЛУТА - 119 годин 54 хв
у період з 1989 рік по 2020 рік - 13600 годин 28 хв. (стр 29- 36 льотної книги, дублюється з помісячним обліком годин на стр 37-70 льотної .книги);
2021 р. - 519 годин 12 хвилин (стр. 71 льотної книги);
2022 р. - 29 годин 53 хв (стр. 72 льотної книги);
2023 р. - 0 годин 0 хв (стр. 73 льотної книги);
Відповідно наліт годин цивільної авіації позивача складає 856 167 хвилин/ 60 сек = 14269 год 45 хв.
Колегія суддів звертає увагу на те, що для призначення пенсії згідно ст. 54 Закону № 1788-XII та Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотновипробного складу» необхідно дві умови: 1) наявність відповідного віку та 2) наявність відповідної вислуги років - не менше 25 років. При цьому порядок обчислення вислуги років визначений Порядком обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що з наданих ОСОБА_1 документів підтверджується необхідна вислуга років для призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації.
На переконання колегії суддів, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за вислугу років, а відмова відповідача є необґрунтованою, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.12.2023 є протиправною та підлягає скасуванню.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко