Справа № 317/1464/26
Провадження № 2/317/1099/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року          м. Запоріжжя 
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Каряки Д.О.,
при секретарі Щербини В.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, у заочному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (в особі представника Романенка М.Е.), за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 59 313,84 грн. та стягнення понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 02.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2004051565 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. АТ «ОТП Банк» виконано умови Кредитного договору та на підставі меморіального ордеру перерахувало на рахунок продавця - ФОП « ОСОБА_2 » кредитні кошти в сумі 1785,00 грн., в ту чергу як відповідачем умови Кредитного договору не виконано, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 59 313,84 грн. Відповідачем не виконанні належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. ст. 526, 527 ЦК України. Внаслідок чого, 15.03.2024 року між АТ "ОТП БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») укладений Договір факторингу № 15/03/24, згідно якого первісний кредитор - АТ «ОТП БАНК», відступив на користь нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 20004051565 від 02.06.2013 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 59 313,84 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить - 34 500,00 грн., заборгованість за відсотками становить - 24 813,84 грн., заборгованість за пенею становить - 0,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 59 313,84 грн. та у порядку розподілу судових витрат, стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 
В судове засідання сторони не з`явилися. 
Представником позивача 15.04.2026 на за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.84).
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про місце та час розгляду був повідомлений належним чином, у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.82,109). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. 
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 02.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2004051565 (далі - Кредитний договір) (а.с.26-27). 
Розділом І Кредитного договору, визначені основні умови кредитування: розмір та валюта кредиту: на придбання товару у продавця 1: 1785 грн.00 коп., на придбання послуг зі страхування у продавця 2: 267 грн. 75 коп., загальна сума Кредиту: 2052,75 грн.; цільове використання кредиту: придбання товарів та послуг у Продавця 1, Продавця 2, Продавця 3, Продавця 4; строк кредиту - 10 міс.; сума першого внеску за товар 0,00 грн.; розмір процентної ставки: 0,01% річних. Терміни, що використовуються у Кредитному договорі: кредит - кредитні кошти Банку чи їх відповідна частина, яка надається Позичальнику однією сумою чи частинами в розмірі та на умовах, визначених Договором. Надання Кредиту є банківською послугою. Продавець1: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Магазин «Феникс», ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що реалізує товари в рамках програми споживчого кредитування Банку; Товар: товар, згідно наведеного нижче опису, що Позичальник купує у Продавця 1 із залученням кредитних коштів Банку: Найменування - Бензокоса, марка - «МАКІТА», Модель - CG430B, ціна - 1785,00 кіл-ть - 1, початк. Внесок – 0,00, кредит - 1785,00. 
Пунктом 1.2 Договору визначено Предмет Кредитного договору: Для придбання Товару та Послуг Банк надає Позичальнику споживчий Кредит у відповідності до умов Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним Договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови Договору (а.с.29-зворот). З метою контролю за цільовим використанням Кредиту, Банк перераховує визначені п.1.1 цього Договору суми Кредиту на користь Продавців в рахунок оплати Товару та Послуг. Датою надання кредиту Позивальнику є «02» червня 2013 року. 
Пунктом 1.4 Договору визначено Порядок погашення Кредиту: Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені Договором не пізніше 02 квітня 2014 року. Сума отриманого Кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів, який є невід`ємною частиною даного Договору. 
Згідно п.2.1 Кредитного договору визначено, що Банк та Позичальник підтверджують факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою «Master Card Standard», що розміщені на Інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua) (надалі - «Правила»), та на умовах викладених в цьому розділі (надала - Угода).
Банк відкриває Держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає Кредитну картку типу «Master Card Standard», а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Кредитної картки, її реквізитів чи без використання Картки (п.2.2.1 Договору).
В порядку передбаченою Угодою надає Позичальнику Кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії до Карткового рахунку у розмірі, що передбачений Угодою, а Позичальник приймає Кредит і зобов`язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені Угодою (п.2.2.2 Договору).
Розмір Кредитного ліміту складає: 1000,00 гривень, який Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) в будь який час строку дії цього Договору. Строк дії Кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання Банком та Позичальником цього Договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії Кредитної лінії в односторонньому порядку (п.п.2.4,2.5 Договору).
За користування Кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладення Угоди розмір процентів становить 2,49 відсотків на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 3,49 відсотків на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день (п.2.9 Договору). 
Відповідно до п.2.11 Договору: Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму Мінімального платежу, розмір якого визначається в Виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру Боргових зобов`язань.
Цей Договір укладено у 2-х оригінальних примірниках (по одному для кожної із сторін), кожен з яких має рівну юридичну силу. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (дата Договору) та всіх додатків до нього і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору в повному обсязі (п.п.3.16,3.17 Договору).
Крім підписання Кредитного Договору відповідачем 02.06.2013 року було підписано Інформаційний листок «Умови кредитування по продукту «Оптимальний», яким відповідач підтвердив, що Банк повідомив його про орієнтовану сукупну вартість Кредиту та детальний розпис сукупної вартості Кредиту (в процентному значені та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за Кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням Кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, з урахуванням вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» (а.с.30). 
Доказами придбання товарів за кредитні кошти є Специфікація до кредитного договору від 02.06.2013 вих.№ 2004051565 - для пред`явлення Торговій організації - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , магазин «Феникс», клієнтом якого зазначено відповідача - ОСОБА_1 , згідно якої АТ «ОПТ Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику - фізичній особі Кредит, згідно наведених нижче даних: Кредитний договір № 2004051565, дані про кредит «Оптимальний»: процента ставка - 0,01%, плата по кредиту (комісія) - 2,5%, сума кредиту - 2052,75 грн., термін кредиту - 10 міс., номер рахунку АТ «ОТП Банк» - 29021199900000; номер рахунку - фактури: 616, дата рахунку-фактури: 02.06.2013, код авторизації: 697220, підпис співробітника: Маринюк; Дані про придбані товари: найменування - Бензокоса, марка - «МАКІТА», Модель - CG430B, ціна - 1785,00 кіл-ть - 1, початк. Внесок - 0,00, кредит - 1785,00, а також рахунок №616 та накладна №616 від 02.05.2013 продавця (постачальника) - ФОП ОСОБА_2 (а.с.35-зворот, 36, 36-зворот). 
Таким чином первісним кредитором в повному обсязі виконано умови Кредитного договору, в ту чергу як відповідач, в порушення вимог кредитного договору належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості.
Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості скаредним первісним кредитором (а.с.88-106) та витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 (а.с.12). 
При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем ОСОБА_1 02.06.2013 р. було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2004051565 за невиконання зобов`язань за яким у останнього виникла заборгованість. 
15.03.2024 року між АТ "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс) укладений Договір факторингу № 15/03/24 (а.с.40-48), згідно якого первісний кредитор - АТ «ОТП Банк», відступлено на користь нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 2004051565, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . 
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 59 313,84 грн., із яких: загальна сума боргу за тілом кредитом - 34 500,00 грн., загальна сума боргу за відсотками - 24 813,84 грн., що підтверджується Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 р. (а.с.12).
Згідно п. 1.1-1.4 Договору факторингу, Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом та Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього Договору.
Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги, що підтверджено платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1 від 15.03.2024 (а.с.52), в тому числі й до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2004051565 від 02.06.2013 року, що підтверджено Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 р. (а.с.12).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.
Первинним кредитором відповідачу надано кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Проте, відповідач зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.
При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернули та сплатити інші платежі, передбачені Договором. 
Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, не надала Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображається у Розрахунку заборгованості за Договором. 
Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надав.
З виписки з рахунка приватного клієнта № 2004051565 від 26.02.2026, також прослідковується, що відповідач користувався кредитними коштами, ним було проведено поповнення карткового рахунку (а.с.14-25), що свідчить про те, що відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів.
Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надав.
Надана позивачем засвідчена належним чином копія договору факторингу № 15/03/24 від 15 березня 2024 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Діджи Фінанс», підтверджує факт відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором № 2004051565.
Розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 59 313,84 грн. підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.88-106). Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 2004051565 від 02.06.2013 року в розмірі 59 313,84 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. (а.с.7).
Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., на підтвердження яких надані наступні копії документів: Акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.11.2025, з переліком та обсягом наданих правових послуг, а також вартістю наданих послуг і виконаних робіт, загальна вартість яких склала 7000,00 грн. (а.с.10); Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким В.М. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, з переліком та обсягом наданих правових послуг, а також вартістю наданих послуг і виконаних робіт, загальна вартість яких склала 7000,00 грн. (а.с.13), Договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.07.2025 року, укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.37-39), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_3 серії КС № 5618/10 (а.с.64). 
Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу, клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.
У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч) гривень 00 копійок.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 509, 512, 513, 525, 526, 527, 530, 546-552, 598, 599, 610-612, 617, 625, 628, 629, 1048-1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 178, 191, 247, 259, 263-265, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746) суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2004051565 від 02.06.2013 у розмірі 59 313 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста тринадцять) гривень 84 копійки, з яких: 34 500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 24 813,84 гр. заборгованість за відсотками та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві)грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп. 
Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Запорізького районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.

Суддя:        Д.О. Каряка