Справа № 367/1876/26
Провадження №2/367/4412/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
27 травня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Кухленка Д.С.
за участю: 
секретаря судового засідання Шаповала О.О., 
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа – Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту з нерухомого майна
В позовній заяві вказав, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно ОСОБА_1 накладено арешт. З метою зняття арешту, представник позивача звернувся зі відповідною заявою до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У відповідь йому повідомлено, що матеріали по виконавчому провадженню знищені у зв`язку із закінченям терміну зберігання, та рекомендовано звернутися до суду.
На підставі зазначеного просив суд зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) ст 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 61,2 кв.м. Зобов`язати Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ярославська, 9, код ЄДРПОУ 34780165, засоби зв`язку: ( 04597) 6-24-14 вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) номер запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73363686 зареєстроване 28.05.2024 року н підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП без номеру згідно постанови від 25.11.2003 року.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 квітня 2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Бурчак В.С. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що з позовними вимогами по справі згодна. Просила зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 .
Представник третьої особи Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2-1357 від 18.04.2002 року виданого Ірпінським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі частини всіх видів його заробітку.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області від 26 лютого 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації народжень 22 лютого 1996 року зроблено відповідний актовий запис № 43.
Судом встановлено, що стягував по виконавчому листі № 2-1357 від 18.04.2002 року виданого Ірпінським міським судом ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у віці 44 років про що складено відповідний актовий запис № 324 та Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 .
Також судом встановлено, що 25.11.2003 року державним виконавцем Мазуром Г.І. відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/4 частини кв. АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплачував аліменти в результаті чого утворилася заборгованість.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 28.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 виданого 20.03.2001 року Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради, належить 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/001341702 від 29.01.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що на виконанні у Ірпінському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області виконавчі провадження за період з 05.07.2004 по 25.07.2013 щодо ОСОБА_1 не перебували. Також встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП № 39077399, з примусового виконання виконавчого листа № 367/2913/2013 виданого 21.06.2013 Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.04.2013 року та до повноліття дитини. Виконавче провадження відкрито 25.07.2013 року, постанова про арешт майна боржника не виносилась.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.
У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Пунктом 9 постанови № 5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Враховуючи те, що відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відсутні, Стягувач за виконавчим листом померла, а особа (дитина) на чиє утримання стягувалися аліменти визнала позов, наявні всі підстави для зняття арешту всього майна (рухомого та нерухомого) боржника ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вимоги щодо зняття арешту з майна є обґрунтованими, оскільки власник майна позбавлений можливості мирно володіти і розпоряджатися своїм майном. 
На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту з нерухомого майна – задовольнити.
Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) ст 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 61,2 кв.м. 
Зобов`язати Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ярославська, 9, код ЄДРПОУ 34780165, засоби зв`язку: ( 04597) 6-24-14) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) номер запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73363686 зареєстроване 28.05.2024 року н підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП без номеру згідно постанови від 25.11.2003 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса:  АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Третя особа: Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), адреса: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ярославська, 9, ЄДРПОУ 34780165.

Суддя:       Д.С. Кухленко