ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.06.2026	Справа № 910/2858/26	

За позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (м. Дніпро)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничавтоматика" (м. Київ) 
про стягнення 66 837,50 грн

Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.
Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничавтоматика" про стягнення 66 837,50 грн з яких: 50 000,00 грн безпідставно одержаних коштів, 12 579,96 грн інфляційних втрат та 4 257,54 грн 3% річних. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.
Копія цієї ухвали була вручена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа.
Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.
Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничавтоматика" (відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (позивач) укладено Договір № 21310 на надання послуг з обладнання котельні та поста охорони позивача локальною системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення персоналу і населення, що проживає в зоні можливого ураження відповідно до робочого проекту 2107.
05.11.2021 між сторонами було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 та № 2, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), відповідно до якої загальна вартість послуг складає 1 824 855,73 грн.
Як зазначає позивач, протягом 2022 ним сплачено на користь відповідача 450 000,00 грн, за платіжними інструкціями №1200 від 28.01.2022, № 944 від 08.02.2022, № 454 від 17.06.2022, № 189 від 12.07.2022, № 478 від 28.10.2022, № 1087 від 30.11.2022 (відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт №1 та № 2 від 05.11.2021).
18.04.2023 Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" отримано повідомлення про відступлення права вимоги №01/04 від 14.04.2023, в якому зазначено, що відповідач (первісний кредитор) за Договором про відступлення права вимоги №01/04 від 14.04.2023 відступило ТОВ "Нафтогазові Технології" (новий кредитор) право вимоги виконання зобов`язань зі сплати заборгованості в розмірі 1 885 279,86 грн, що виникло на підставі Договору про надання послуг №21310 від 28.07.2021, укладеного між позивачем та відповідачем. 
Відповідно до Договору про відступлення права вимоги №01/04 від 14.04.2023 заборгованість у розмірі 1 885 279,86 грн складалась з: 1 374 855,73 грн - основна заборгованість, 448 192,32 грн - інфляційні втрати, 62 231,81 грн - 3% річних. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 Цивільного кодексу України).
Згідно з статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 у справі №904/2159/23 встановлено, що право вимоги виконання відповідачем Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" свого грошового зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг на підставі Договору на надання послуг №21310 від 28.07.2021 виникло у ТОВ "Нафтогазові Технології" з 14.04.2023. 
В постанові Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2024 у справі № 904/2159/23 встановлено, що "ТОВ "Нафтогазові Технології" є належним позивачем у справі, а його вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 1 374 855,73 грн основного боргу є обґрунтованими, підтвердженими відповідними доказами і правомірно задоволені судом".
На виконання судових рішень у справі 904/2159/23 позивачем сплачено заборгованість у розмірі 1 374 855,73 грн, за платіжною інструкцією №2702 від 30.07.2024.
Даний факт встановлений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2025 у справі № 904/2159/23. 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, позивач зазначає, що він двічі сплатив грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн за Договором №21310 (28.04.2023 - на виконання умов Договору №21310 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничавтоматика" та 30.07.2024 на користь ТОВ "Нафтогазові технології" відповідно до рішення у справі № 904/2159/23. 
11.02.2026 Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на адресу відповідача направлено вимогу №15-01/850 від 11.02.2026 щодо повернення коштів в розмірі 50 000,00 грн, яка залишилась без відповіді та задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).
За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зобов`язанням, відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 у справі № 904/2159/23 право вимоги у ТОВ "Нафтогазові технології" виникло з 14.04.2023 (дата укладання договору про відступлення права вимоги), відтак кошти у розмірі 50 000,00 грн, отримані відповідачем 28.04.2023 (після підписання договору про відступлення права вимоги) є такими, що отримані та збережені без достатньої правової підстави. 
Відтак вимога про повернення цих коштів підлягає задоволенню.
Також, позивач просить стягнути з відповідача 12 579,96 грн інфляційних втрат та 4 257,54 грн 3% річних. 
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність, арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України.
Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, - 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничавтоматика" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 59; ідентифікаційний код 37401997) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7; ідентифікаційний код 00659101) 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. безпідставно отриманих коштів, 12 579 (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 96 коп. інфляційних втрат, 4 257 (чотири тисячі двісті п`ятдесят сім) грн 54 коп. 3% річних та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко