Справа № 2/714/223/26
ЄУН 714/196/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р.        м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Костишин Н.Я.
секретар судового засідання Ротар М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначало, 27.03.2020 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2201162, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені Договором.
ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит, а відповідач зі свого боку взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав.
30.10.2020 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення №ККАУ-30102020. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2201162 від 27.03.2020 р.
Посилаючись на вищевказане та умови кредитного договору, товариство просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №2201162 від 27.03.2020 у розмірі 16 400 грн., з яких: 5 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11 400 грн. заборгованість за процентами; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн., а також судовий збір в сумі 2 662 грн. 4 коп.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.03.2020 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2201162.
Згідно п. 1.6 Договору, позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної Позичальником в Особистому кабінеті Позичальника.
Відповідно до умов Договору, погодженого сторонами, споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Вказаний договір укладено між сторонами в електронній формі. Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю).
Зокрема, як убачається із довідки про ідентифікацію ТОВ «Авентус Україна», клієнт ОСОБА_1 з яким укладено договір №2201162 від 27.03.2020 р. ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: С274950; час відправки ідентифікатора позичальнику: 27.03.2020 р. о 10:38:47; номер телефону, на який відправлено ідентифікатор: НОМЕР_1 .
Згідно повідомлення №6517 ВП від 16.12.2025 р. ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на рахунок відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000 грн. згідно кредитного договору №2201162.
Таким чином, встановлено, що товариство виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 5 000 грн.
Разом з тим, відповідач своїх зобов`язань згідно кредитного договору не виконав та у встановлені договором строки не здійснив повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування.
Так, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем за договором №2201162 від 27.03.2020 р. вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 16 400 грн., з яких: 5 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11 400 грн. заборгованість за процентами.
В подальшому, 30.10.2020 р. ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення №ККАУ-30102020. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2201162 від 27.03.2020 р. 
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст.ст.628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частина 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до Закону України від 03.09.2015 р. «Про електронну комерцію», останній визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно ст.3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Із урахуванням наведених вище обставин та вимог закону, суд вважає, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі й відповідно відповідачем не надано суду доказів на підтвердження повернення кредитних коштів та здійснення платежів щодо сплати процентів за користування кредитом.
Також суд вирішує питання судових витрат у справі.
Так, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 2 662,40 грн. сплаченого судового збору та 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
На підставі ст.ст. 204, 205, 207, 610, 612, 626, 628, 629, 638, 639, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.2-13, 76-80, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2201162 від 27.03.2020 р. у розмірі 16 400 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя