Справа № 560/18245/24
	
РІШЕННЯ
іменем України

25 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 до суду звернувся адвокат Колісник Максим Петрович в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом від 08.12.2025 в якому позивач просить: 1) визнати протиправними дії 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - період з 01.11.2018 року по 31.10.2024 року (згідно норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до та після 19 липня 2022 року), виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100; 2) стягнути з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, - період з 01.11.2018 року по 31.10.2024 року (згідно норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до та після 19 липня 2022 року), виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100 (арк. спр.1-8).
У позові позивач пояснив, що наказом №598 від 31.10.2024 був звільнений із служби цивільного захисту. На виконання судового рішення у справі №560/2462/24 від 26.06.2024, яке набрало законної сили 03.07.2024, відповідач 31.10.2024 провів виплату ОСОБА_1 індексацію у розмірі 92364,55 гривень. 04.11.2024 позивач звертався до відповідача із заявою в якій просив відповідно до ст.117 КЗпП України виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, але 02.12.2024 отримав відмову про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2029 по 31.10.2024, що вважає протиправним, тому звернувся до суду з позовом (арк. спр.1-8).
Суд ухвалами від 11.12.2024 та 16.12.2024 залишав позов без руху з підстави обгрунтування дотримання позивачем строку звернення до суду, після чого ухвалою від 18.12.2024 повернув позов (арк. спр.35-37).
Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2025 скасовано ухвалу суду від 18.12.2024 та направлено суду першої інстанції для продовження розгляду (арк. спр.50-51).
Згідно з ухвалою від 16.09.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребував докази та повторно запропонував позивачу додатково пояснити дотримання строку звернення до суду (арк. спр.55-56). 
Відповідно до ухвали від 08.05.2026 суд повторно витребував докази та запропонував позивачу надати заяву про поновлення строку звернення до суду (арк. спр.67-68).
Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані сторонами докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.
У заяві від 12.05.2026 представник позивач просить поновити строк звернення до суду і пояснив, зокрема: 1) 31.10.2024 на виконання судового рішення від 26.04.2024 у справі №560/2462/24 виплачена індексація на суму 92 364,55 грн; 2) 29.01.2026 на виконання рішення від 23.05.2025 у справі № 560/18241/24, що набрало законної сили рішення 18 липня 2025 року виплачено (отримано): 1 158,01 грн; 3 590,71 грн 3) 27.02.2026 на виконання рішення 23.05.2025 у справі № 560/18830/24, що набрало законної сили рішення 22 січня 2026 року (здійснено перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі №560/2462/24) виплачено (отримано) 3 590,70 гривень (арк. спр.72-73).
Відповідно до Довідки про середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 такий становить 478,05 гривень (арк. спр.79).
Згідно з Довідкою щодо повного розрахунку при звільненні, та після звільнення ОСОБА_1 з посади колишнього начальника караулу ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДПС України у Хмельницькій області при звільненні та Довідки від 28.11.2024 за №231 (арк. спр.15 зворот) було виплачено: 31.10.2018 - 71982,53 гривень; на виконання судового рішення від 26.04.2024 у справі №560/2462/24 (індексація) - 119332,35 гривень; на виконання судового рішення від 23.05.2025 у справі №560/2462/24 (матеріальна допомога на оздоровлення) - 1503,90 гривень; на виконання судового рішення від 23.05.2025 у справі №560/18824/24/24 - 4663,25 гривень. Дата остаточного розрахунку у справі №560/18241/24 - 27.01.2026 (арк. спр.78).
Отже, при звільненні позивача 31.10.2018 йому належало до виплати: 197482,03 (71982,53 + 119332,35 + 1503,90 + 4663,25) гривень.
Щодо виплати позивачу 31.10.2024 коштів на виконання судового рішення у справі №560/2462/24 (індексація) - 119332,35 гривень, суд вважає, що з урахуванням звернення позивача до суду з позовом 08.12.2024, ОСОБА_1 пропустив місячний строк звернення до суду, який визначений ч.5 ст.122 КАС України, адже від дати звільнення (31.10.2018) до часу виплати (31.10.2024) пройшло більше 6-ти років.
При цьому, потрібно враховувати, що строк звернення з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки має обчислюватися з дати фактичного проведення окремої виплати, що узгоджується з рядом позицій Верховного Суду, зокрема, викладених у справах від 07.09.2023 за №160/914/23 та від 12.03.2026 за №420/9470/25.
Отже, позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки після виплати проведеної 31.10.2024 на суму 119332,35 гривень, і не навів підстав та не надав доказів поважності причин його пропуску, що видно із заяви від 12.05.2026.
При цьому, відповідно до інформації Приватбанку позивачу виплачено 29.01.2026 - 4748,71 (1158,01 + 3590,71) гривень, а 27.02.2026 - 3590,70 гривень, що разом становитиме 8339,41 гривень, що не спростовує відповідач.
Отже, відсоток невиплаченої суми позивачу з урахуванням наданих сторонами доказів становитиме 4,2% з розрахунку 8339,41 грн / 197482,03 грн х 100%.
У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 08.10.2025 у справі N 489/6074/23, серед іншого, зроблено відступ від правових висновків Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 06 грудня 2024 року у справі N 440/6856/22, а також вказано наступне.
Розглядаючи спори про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні після 19 липня 2022 року, необхідно брати до уваги співмірність заявленої до стягнення суми відшкодування з огляду на конкретні обставини справи. При здійсненні такої оцінки необхідно керуватися критеріями, встановленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі N 761/9584/15-ц (зокрема, враховувати розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із середнім заробітком, поведінку сторін тощо) для забезпечення справедливого балансу інтересів сторін трудових правовідносин. Розмір відшкодування суд може зменшити незалежно від ступеня задоволення позовних вимог про стягнення належних звільненому працівникові сум. Однак загальний період нарахування компенсації не може перевищувати шести місяців.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців обчислюється наступним чином: 478,05 грн (середньоденний заробіток) х 180 днів (6 місяців) = 86049 гривень. Відтак, 4,2% від 86049 грн становитиме 3614,05 гривень, що і буде співмірною сумою відповідальності роботодавця за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.
Згідно з статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно з частиною 2 статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, звертає увагу на те, що стягуючи з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, потрібно враховувати, що розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Таким чином суд робить висновок, що позивач частково довів позовні вимоги, зокрема, щодо відповідальності відповідача за ст.117 КЗпП України за невчасний розрахунок при звільненні, яка (відповідальність) становитиме співмірну суму у розмірі 3614,05 гривень гривень з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.10.2025 по справі N 489/6074/23 та встановлених обставин у справі, яка вирішується судом першої інстанції, що підтверджено доказами, які перевірено судом. При цьому, з урахуванням вимог ч.4 ст.123 КАС України, позовна заява в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки після виплати проведеної 31.10.2024 на суму 119332,35 гривень (індексація по судовому рішенню №560/2462/24) за період з 01.11.2018 по 31.10.2024, залишається без розгляду про що описано вище. Також, у цій справі суд врахував виплати проведені ОСОБА_1 під час судового розгляду у січні - лютому 2026 року з метою ефективного захисту порушеного права позивача, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, зокрема, ініціювання подальших спорів за ст.117 КЗпП України.
Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 08.12.2024 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Стягнути з 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.10.2018 по 27.02.2026 в сумі 3614,05 (три тисячі шістсот чотирнадцять гривень п`ять копійок) гривень, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 травня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	1 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (вул. Озерна, 20/1,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29015 , код ЄДРПОУ - 38223651) 	

Головуючий суддя 		А.І. Петричкович