Справа № 570/2129/26
Номер провадження 3/570/860/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
17 червня 2026 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , іі захисника - адвоката Пузирка О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , особу встановлено згідно документу: посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и в:
16 квітня 2026 року о 05 годині 05 хвилин на 141 км автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне поблизу с.Зоря Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Citroen Berlingo", державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, що підтверджується тестом №2774 від 16.04.2026, результат огляду становить 0,25 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не згідна, від проходження огляду в медичному закладі з метою підтвердження (чи спростування) стану алкогольного сп`яніння відмовилася. Вказаними діями водій порушила п.2.5 ПДР, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні вказаного правопорушення. Пояснила суду, що вранці 16 квітня 2026 року вона на автомобілі марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить її чоловіку, ОСОБА_2 , виїхала з дому з с-ща Клевань Рівненського району Рівненської області в с. Суськ, Рівненського району Рівненської області, де проживає її батько, який є людиною похилого віку, інвалід першої групи пожиттєво (внаслідок перенесеного інсульту), паралізований, потребує стороннього догляду і вона вимушена кожного ранку його навідувати та доглядати. Інших доглядальників, які б проживали поблизу, у батька немає. 
Вказала, що напередодні - 15 квітня 2026 року, її чоловік - ОСОБА_2 , користувався автомобілем у своїх справах. Приїхав пізно ввечері. Коли вранці вона сідала в автомобіль, то відчула запах спирту. Чоловік сказав, що в салоні автомобіля є неповна п`ятилітрова ємність із спиртом, який він купив. Частину спирту відлив знайомому і, напевно, погано закрив цю ємність, внаслідок чого спирт розлився в салоні автомобіля. Вона спізнювалася до батька і в цій обстановці (розлитий спирт) не надала цьому факту значення.
На під`їзді до с. Зоря Рівненського району вона була зупинена працівниками поліції. Коли відкрила бокове скло поліцейські заявили, що з автомобіля відчувається запах алкоголю. Вона роз`яснила ситуацію, показала ємність із спиртом, яка була не герметично закрита і пояснила, що запах поширюється через розлитий спирт в салоні автомобіля. Коли поліцейський підніс прибор-алкотестер до салону автомобіля, він спрацював, що, на думку водія, підтверджує її доводи. Це зафіксовано на відеозаписі з боді- камери поліцейського.
Вона пройшла тест на стан алкогольного сп`яніння на вулиці за межами салону автомобіля, то виявилось, що прибор показав 0,25 проміле алкоголю. Перевищення норми складає 0,05 проміле. Водій була незгідна з результатами тесту і поліцейський запропонував їй додатково пройти перевірку на стан сп`яніння в медзакладі, але вона вимушено відмовилася, бо запізнювалася до батька, а в подальшому на роботу.
Захисник в судовому засіданні суду вказав, що з огляду на суворість покарання за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом терміном на один рік, безальтернативність цього покарання, яка передбачає суттєве обмеження прав громадянина, при розгляді даної категорії справ слід враховувати практику Верховного Суду у кримінальних справах.
Вказав, що Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 06.05.2026 року у справі № 199/6704/21 зазначив: «Згідно зі сталою практикою Верховного Суду під час оцінки доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначав, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у його скоєнні.
На думку захисника, виявлення в особи в крові алкоголю 0,25 проміле не може беззаперечно вказувати на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки отриманий за допомогою хроматографічного методу результат допускає варіативність дійсного вмісту алкоголю, тобто має похибку. Відповідно до медичних рекомендацій виявлення в крові алкоголю менше 0,4 проміле відноситься до практично відсутнього сп`яніння або є похибкою методу.
В зв`язку з вищенаведеним захисник просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Так, судом встановлено, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2026 року серії ЕПР 1 №642090, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що ОСОБА_1 16 квітня 2026 року о 05 годині 05 хвилин на 141 км автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне поблизу с.Зоря Рівненського району Рівненської області керувала транспортним засобом "Citroen Berlingo", державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, що підтверджується тестом №2774 від 16.04.2026, результат огляду становить 0,25 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 була не згідна, від проходження огляду в медичному закладі з метою підтвердження (чи спростування) стану алкогольного сп`яніння відмовилася, що було зафіксовано на відео, ознаки алкогольного сп`яніння підтверджені і актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поліцейськими було видано направлення водію на медичний огляд, що вказує на те, що водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд відмовилася,
З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 за відмови у керуванні в стані алкогольного сп`яніння була направлена до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, однак відмовилася бути доставлена працівниками поліції до медичного закладу і сама до медичного закладу для проходження вказаного огляду не зверталася.
Заперечення захисника та самої ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення суд розцінює критично та з огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останньої, а тому доводи захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо відсутності доказів вини є необґрунтованими.
При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника.
При визначенні виду адміністративного стягнення враховується, що такий вид покарання, як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами забезпечать належний вплив на подальшу поведінку особи та недопущення в подальшому вчинення подібних правопорушень. 
Судом вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA908999980313111256000026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.