П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/29360/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.
Суддя-доповідач - Слободонюк М.В. 
11 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Канигіної Т.С.  Кузьмишина В.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року адміністративний позов задоволено. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 » від 08.06.2023 № 2406 у відношенні ОСОБА_1 ..
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 № 56.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2023 № 320 старший сержант ОСОБА_1 в період з 07.10.2022 по 25.10.2022, з 28.10.2022 по 13.11.2022 брав участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
13.10.2022 командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_2 подано рапорт, вхідний № 9135 від 14.10.2022, командиру військової частини НОМЕР_1 про факт відмови виконувати бойовий наказ командира мотопіхотного батальйону військовослужбовцями 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , якому вони були підпорядковані, в тому числі і ОСОБА_1 
14.10.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 4055 "Про проведення службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 ".
За результатами службового розслідування 30.05.2023 складено акт службового розслідування.
За результатами розгляду вказаного акта та матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) видано наказ від 08.06.2023 № 2406 "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 " та наказано направити копію матеріалів службового розслідування до органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального кодексу України), органу управління Військової служби правопорядку та відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням в зв`язку з тим, що в діях військовослужбовців, зокрема і ОСОБА_1 встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України.
Також, вказаним наказом, за порушення військової дисципліни, відкритої відмови виконувати бойове розпорядження старшого сержанта ОСОБА_1 та ін. вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "Сувора догана" на підставі п."в" ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Командиру 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 подати рапорт про зменшення розміру премії за жовтень 2022 року та про позбавлення додаткової винагороди за жовтень 2022 року, встановленої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.
Не погоджуючись з вищевказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування проведено з порушенням Порядку № 608, не всебічно, не повно та не об`єктивно, з порушенням строків його проведення; ним повністю не доведено вину позивача у відмові 13.10.2022 виконати наказ про повернення на бойову позицію; наказ від 08.06.2023 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнятий всупереч вимогам статей 86, 87 ДС ЗСУ без доведення вини військовослужбовця та поза межами строків притягнення до відповідальності, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує таке.
Спірні правовідносини регулюються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - ДС ЗСУ), Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок № 608).
Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України (ст.1 ДС ЗСУ).
В ДС ЗСУ зазначено:
"5. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни."
У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (ст. 45 ДС ЗСУ).
Статтею 84 ДС ЗСУ передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування; воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (ст. 85 ДС ЗСУ).
В розділі ІІІ "Порядок проведення службового розслідування" Порядку № 608 зазначено:
"13. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.
14. До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування."
Відповідно до пункту 1 розділу ІV "Повноваження осіб під час службового розслідування" Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:
дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.
Згідно п. 2 розділу ІV "Повноваження осіб під час службового розслідування" Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, мають право:
запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування);
отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані).
Пунктом 3 розділу V "Оформлення результатів службового розслідування" Порядку № 608 передбачено, що в описовій частині акта службового розслідування, крім іншого, зазначаються:
заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
Статтею 86 ДС ЗСУ визначено - якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Тобто у разі проведення службового розслідування, командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, якщо вину військовослужбовця повністю доведено за наслідками такого розслідування.
В ст. 87 ДС ЗСУ зазначено:
"Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин."
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).
Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (п.13 Розділу III).
До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування (п.14 Розділу III).
Пунктом 3 розділу ІV Порядку передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).
Так, колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття спірного наказу слугувало те, що 13.10.2022 солдат ОСОБА_1 самовільно залишив позиції взводного опорного пункту 30411 "Лузер" та відмовився виконувати наказ повернутися на вказаний пункт.
Відповідно до акту "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 " вхід. № 11350 від 30.05.2023, службове розслідування було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2022 № 4055.
З наданих відповідачем матеріалів службового розслідування не вбачається, що строки службового розслідування продовжувались або переносились наказом відповідної посадової особи, як то передбачено пунктами 13,14 розділі ІІІ Порядку № 608.
Також суд звертає увагу, що загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (п.13 Розділу III), що також не враховано відповідачем.
У акті службового розслідування вказано наступне: 12 жовтня 2022 року 09:00 годині в АДРЕСА_1 , старший лейтенант ОСОБА_3 , командир 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримав наказ від командира мотопіхотного батальйону, якому вони були придані, з завданням силами 3 стрілецької роти зайняти та утримувати позиції на ВОП 30411 "Лузер". Даний наказ було виконано, але 13 жовтня 2022 року особовий склад 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив позиції. Наказ повернутися на ВОП 30411 "Лузер" частина військовослужбовців виконувати відмовилася в тому числі й ОСОБА_1 .
В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування бойового наказу, невиконання якого слугували підставою для проведення службового розслідування, відповідачем не надано.
В акті службового розслідування вказано, що неправомірні дії військовослужбовців призвели до порушення встановленого порядку несення військової служби, що спричинило ускладнення при забезпеченні боєздатності та бойової готовності 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та вчинення військового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина військовослужбовців, в тому числі і ОСОБА_1 (позивача), виражається в формі прямого умислу.
За результатами розгляду вказаного акта та матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) видано наказ від 08.06.2023 № 2406 "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового наказу військовослужбовцями 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та військової частини НОМЕР_1 " та наказано направити копію матеріалів службового розслідування до органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального кодексу України), органу управління Військової служби правопорядку та відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням в зв`язку з тим, що в діях військовослужбовців, зокрема і ОСОБА_1 , встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України.
При цьому як вірно встановив суд першої інстанції, доказів про доведення вищевказаного наказу до позивача під підпис із зазначенням дати доведення відповідачем не надано, як і не надано акт засвідчений підписами не менше двох свідків, у разі відмови позивача поставити свій підпис про ознайомлення з наказом.
Також, із матеріалів службового розслідування неможливо встановити який саме наказ було віддано, у чому він полягав, кому саме та в якій формі, в якому місці та обстановці його було віддано. Жодних відомостей стосовно відданого наказу також не містить і відзив на адміністративний позов.
Відповідачем надано бланк письмових пояснень від імені ОСОБА_1 , заповнений від руки заступником командира роти ОСОБА_4 . Разом з тим, у вказаному бланку не зроблено відмітку про те, що пояснення відібрано засобами зв`язку чи особисто. При цьому, розмову не було зафіксовано технічними засобами. У відповідній графі проставлено прочерк. У графі підпис особи, у якої відбиралися пояснення, відповідний підпис позивача відсутній.
Відтак, зазначений бланк не є належним доказом, оскільки не дає змогу встановити зміст пояснень та чи дійсно такі відбиралися, чи йому було доведено положення ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, підстави проведення службового розслідування. Письмових пояснень позивача матеріали справи не містять.
З матеріалів справи не встановлено, що позивач був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, а відтак він був позбавлений усіх основоположних прав передбачених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608, таких як: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Комісія, яка проводила службове розслідування, в порушення вимог пп. 2 п. 2 розділу V, який передбачає, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства під час проведення службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування, порушила право на участь у службовому розслідуванні, чим фактично порушила право ОСОБА_1 на захист.
Отже, службовим розслідуванням не було достеменно з`ясовано, чи вчиняв позивач порушення військової дисципліни, а також не встановлено належним чином обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, ступінь вини військовослужбовця, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.
Крім того, згідно службової характеристики солдат ОСОБА_1 , стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони. Приймав безпосередню участь в бойових діях в ООС на території Донецької та Луганської областей, успішно виконував поставлені бойові завдання. Вміє в короткий термін приймати вірні рішення. Діє активно, впевнено, рішуче. Рівень бойової підготовки добрий. Психологічно стійкий у різних обставинах. Шанує честь і гідність товаришів по службі, додержується правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання. Статути, настанови та керівні документи знає. керується їх вимогами в повсякденній діяльності. Фізично розвинений добре. В стройовому відношенні підготовлений добре. На зауваження і критику реагує правильно та своєчасно. Державну таємницю зберігати вміє.
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, в межах даної адміністративної справи судом надана оцінка виключно процедурним аспектам прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та встановлено невідповідність останнього критеріям, які визначені частиною 2 статті 2 КАС України. При цьому, суд не робив висновки щодо наявності чи відсутності у діях позивача складу кримінального злочину, а лише зазначив про те, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, яка потягла за собою такі порушення прав позивача, що унеможливлюють застосування до нього жодних заходів дисциплінарного впливу. А тому, висновки суду у цій справі жодним чином не впливають на результати кримінального провадження.
З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2023 за № 2406 "Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження особовим складом 3 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 " в частині, що стосуються ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з правовою оцінкою суду першої інстанції та не містять нових обставин, які б спростовували його висновки.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Канигіна Т.С.    Кузьмишин В.М.