Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року        м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Дмитра Володимировича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в : 

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно  ОСОБА_2  - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із постановою суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Поліщук Д.В. оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що ОСОБА_1 є власницею автомобіля Zeekr 001, яким керував ОСОБА_3 та вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Заперечує щодо доказової належності наявних у матеріалах справи відеоматеріалів, оскільки вони не скріпленні кваліфікованим електронним підписом та вважає необ`єктивними висновки проведеної у ході розгляду справи експертизи, адже визначений у постанові суду момент виникнення небезпеки не відповідає дійсності, оскільки з`їзд автомобіля передніми колесами з тротуару на праву смугу вулиці, враховуючи, що ліва смуга руху вільна - не може бути моментом виникнення небезпеки для руху автомобілю, що рухається в попутному напрямку в лівій смузі руху. Подальше перестроювання з правої смуги руху в ліву - є моментом виникнення _______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа № 569/19512/25 Суддя в суді І інстанції – Рогозін С.В.
Провадження № 33/4815/494/26   Суддя в апеляційній інстанції – Шимків С.С.
небезпеки для руху водію, який рухається у лівій смузі руху в попутному напрямку.
Переконаний, що ДТП виникла з вини ОСОБА_2 , який визнав, що бачив рух автомобіля Zeekr 001, який мав перевагу у русі, яку йому не надав, оскільки думав, що встигне безпечно здійснити свій маневр виїзду на дорогу. 
Просить призначити у справі повторну судову автотехнічну експертизу, скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432418 від 24 серпня 2025 року вбачається, що 23 серпня 2025 року о 23 год. 20 хв., в м. Рівне, по вул. Соборна, 3, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Dodge Joubney», р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, а також виїжджаючи на дорогу з прилеглої не надав дорогу транспортному засобу "Zeekr 001", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався головною дорогою, після чого по інерції транспортний засіб «Dodge Journey», р.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на транспортний засіб "Mersedes Benz", р.н. НОМЕР_3 , власник ОСОБА_4 , який був припаркований. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення та закриття провадження у справі відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.
ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п. 2.3Б, 10.2. ПДР України, якими встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У ході розгляду справи, ОСОБА_3 надав покази, які узгоджуються з його письмовими поясненнями, що 23 серпня 2025 року приблизно о 23 год. 20 хв. він рухався на автомобілі "Zeekr 001" номерний знак НОМЕР_2 , зі сторони центру в напрямку вул. Київська. Факт перевищення швидкості заперечив. Зазначив, що він, піднімаючись на підйом, побачив як раптово виїхав з прилеглої території транспортний засіб «Dodge Journey», номерний знак НОМЕР_1 , який не надав перевагу йому в русі, оскільки він рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
У свою чергу, ОСОБА_2 надав покази, які узгоджуються з його письмовими поясненнями, що 23.08.2025, приблизно о 23 годині 10 хвилин, він керував автомобілем Dodge Journey, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виїжджав з прилеглої території на праву смугу руху вул. Соборна у м. Рівне, виконуючи правий поворот у напрямку вул. Кн. Володимира у м. Рівне. Перед виїздом на проїзну частину ввімкнув правий показник повороту. Подивився вліво у напрямку вул. Героїв Поліції, де на великій відстані на правій смузі руху помітив легковий автомобіль, який рухався з увімкненим ближнім світлом фар у напрямку вул. Кн. Володимира. Оскільки вказаний автомобіль був на великій відстані ліворуч, він почав виїжджати на праву смугу руху зміщуватися праворуч. Передні колеса автомобіля з?їхали з бордюрного каменю і він майже вирівнявши автомобіль на проїзній частині щоб їхати прямо, звернув увагу, що водій легкового автомобіля котрий рухався зі сторони вул. Героїв Поліції на великій швидкості, яку збільшив, наближається до автомобіля Dodge Journey. Через мить відбулось зіткнення двох транспортних засобів на правій смузі руху вул. Соборна м. Рівне. 
Обставини ДТП зафіксовані відеозаписами з камер зовнішнього спостереження, які наявні у матеріалах справи і, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є одними із доказів в справі про адміністративне правопорушення.
Стверджуючи про доказову неналежність даних відеозаписів, скаржник не заперечує достовірність обставин, зафіксованих на відео та не повідомив суду інших важливих для справи обставин, які залишися поза межами відеозйомки. КУпАП не містить вимог щодо обов`язкового скріплення відеозапису електронним цифровим підписом, а тому заперечення з даного приводу не можуть вважатися обґрунтованими.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 28 листопада 2025 року № СЕ-19/118-25/16034-ФП, проведеного за постановою суду першої інстанції про призначення автотехнічної експертизи від 21.10.2025 року, судовим експертом Сердюком О.В. зазначено, що:
1. Згідно наданої на експертизу відеограми «2391352133424772861.mр4», час який минув з моменту з?їзду передніх коліс автомобіля Dodge Journey (номерний знак НОМЕР_1 ) з бордюрного каменю вул. Соборна м. Рівне і до зіткнення з автомобілем ZEEKR 001 (номерний знак НОМЕР_2 ), становить 4,48..4,52 с.
2. Згідно наданої на експертизу відеограми «2391352133424772861.mp4», швидкість руху автомобіля ZEEKR 001 (номерний знак НОМЕР_4 ) на встановленій ділянці, перебувала в межах 107,5... 116,5 км/год.
3. У цій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля ZEEKR 001 (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
4. У цій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Dodge Journey (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з цим, у дослідницькій частині експертом також зроблено висновок, що водій автомобіля ZEEKR 001 мав технічну можливість запобігти зіткнення своєчасним гальмуванням і зупинкою автомобіля ZEEKR 001 до місця зіткнення із автомобілем Dodge Journey, як при русі із фактичною швидкістю руху так і при русі із допустимою швидкістю руху, шляхом виконання вимог п. 12.3. ПДР. 
З такими висновками погоджується й апеляційний суд, адже водій автомобіля Dodge Journey мав право розраховувати, що водій автомобіля ZEEKR 001 не перевищує допустимої швидкості руху, з урахуванням чого, вправі був вважати безпечним здійснення маневру виїзду на дорогу у такій дорожній обстановці.
Натомість, встановлений судовою експертизою факт перевищення швидкості водієм автомобіля ZEEKR 001, яка фактично вдвічі перевищує дозволену, на переконання апеляційного суду перебуває у прямому причинно-наслідковому зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими заперечення скаржника щодо висновків експерта та не вбачає доцільності призначення повторного експертного дослідження, оскільки під час вирішення питання про призначення експертизи місцевим судом, він не був позбавлений процесуальної можливості, окрім поданих заперечень щодо задоволення відповідного клопотання захисника Кулиби Б.С., подати свій варіант питань, які слід поставити експерту, та відповідних вихідних даних.
Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи. По своїй суті вони зводяться до незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції та ґрунтуються на переоцінці доказів, яким місцевий суд дав належну оцінку. 
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування – відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Дмитра Володимировича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду Шимків С.С.