Справа № 686/9302/26
Провадження № 2/686/6808/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі судді Павловської А.А.,
справа № 686/9302/26;
сторони :
- позивач - ОСОБА_1 ,
- відповідач – Хмельницький обласний центр зайнятості,
- співвідповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Еквіп-Холдінг»
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного центру зайнятості, Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіп-Холдінг» про визнання припиненими трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:
1.Стислий виклад позицій сторін
27 березня 2026 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання припиненими трудових відносин. В обґрунтування вказала, що у 2012 році перебувала у трудових відносинах із ТОВ «ЕКВІП-ХОЛДІНГ» протягом близько трьох місяців, однак запис про прийняття на роботу та звільнення до трудової книжки внесений не був. Після припинення фактичного виконання трудових обов`язків позивач вважала трудові відносини припиненими, заробітну плату не отримувала, посадових обов`язків не виконувала.
22.01.2026 року позивач звернулася до Красилівського управління Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості, де отримала інформацію про те, що відповідно до даних Реєстру застрахованих осіб вона перебуває у трудових відносинах із ТОВ «ЕКВІП-ХОЛДІНГ» з 12.06.2012 року, а станом на 02.02.2026 року такі трудові відносини не припинені.
17.02.2026 року позивач отримала витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з якого вбачається, що у період червень–серпень 2012 року відповідачем здійснювалися нарахування доходу, після чого будь-які виплати не проводилися.
З метою припинення трудових відносин позивач 17.02.2026 року направила на адресу відповідача заяву про припинення трудових відносин та прохання подати відповідну звітність до уповноважених органів, однак поштове відправлення було повернуто відправнику. Надалі, 23.03.2026 року позивач повторно направила на юридичну адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.
Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду відповідачем не вчинено дій щодо припинення трудових відносин, не видано наказу про звільнення, не внесено відповідних записів до трудової книжки та не подано відомостей до державних реєстрів. На думку позивача, бездіяльність відповідача порушує її право на працю та позбавляє можливості офіційного працевлаштування і реалізації права на отримання статусу безробітної.
Відповідач подав відзив на позов, зазначивши, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКВІП - ХОЛДИНГ» зареєстроване у м. Одеса, яке не включене до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією, в Хмельницького обласного центру зайнятості відсутні правові підстави щодо прийняття заяви від позивачки на ім`я роботодавця про припинення трудового договору в односторонньому порядку, тому позивачці для припинення трудових відносин слід безпосередньо звернутися до роботодавця із відповідною заявою, а у разі неможливості за певних обставин здійснити припинення трудових відносин у спосіб, визначений Кодексом законів про працю України, питання їх припинення вирішуються в судовому порядку шляхом подання позовної заяви про визнання трудових відносин припиненими.
Співвідповідач відзиву на позов не подав.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
30.06.2026 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що ТОВ «ЕКВІП-ХОЛДІНГ» зареєстроване 08.08.2011 року як юридична особа, ідентифікаційний код 37810967, юридична адреса – м. Одеса, Французький бульвар 9, актуальний стан юридичної особи на дату розгляду справи – зареєстровано. Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позивач у 2012 році перебувала у трудових відносинах зі співвідповідачем протягом близько трьох місяців (19 днів в червні, 31 день в липні, 31 день в серпні), їй виплачено заробітну плату в сумі 631,58 грн., 1000 грн. та 1000 грн. відповідно, в подальшому відомості про виплату заробітної плати зазначеним товариством позивачці відсутні. Вказані обставини підтверджуються індивідуальними відомостями про позивачку як застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування (форма ОК-5), наявними у справі.
Водночас запис про прийняття на роботу та звільнення у трудовій книжці позивачки відсутній, що підтверджується копією відповідної трудової книжки, наявною у справі. 
05.09.2025 позивачка взята на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 05.09.2025 № 6809-7002301619.
22.01.2026 року позивач звернулася до Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості, з відповіді якого від 04.02.2026 дізналася, що відповідно до даних Реєстру застрахованих осіб вона перебуває у трудових відносинах із ТОВ «ЕКВІП-ХОЛДІНГ» з 12.06.2012, а відомості про припинення трудових відносин дотепер відсутні.
17.02.2026 позивачка направила на адресу відповідача заяву про припинення трудових відносин та прохання подати відповідну звітність до податкових, пенсійних та інших органів, однак поштове відправлення було повернуто відправнику. 
23.03.2026 позивачка направила на юридичну адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.
Відповідачем не видано наказу про звільнення позивача, не внесено записів до трудової книжки та не подано відомостей про припинення трудових відносин до відповідних державних органів і реєстрів.
4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав
Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.
Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати визначену роботу, а роботодавець — виплачувати заробітну плату та забезпечувати належні умови праці.
За змістом статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі та оформляється наказом чи розпорядженням роботодавця. Разом із тим, трудовий договір вважається укладеним і у разі фактичного допуску працівника до роботи незалежно від видання відповідного наказу.
Судом установлено, що позивачка у 2012 році фактично перебувала у трудових відносинах із ТОВ «ЕКВІП-ХОЛДІНГ», що підтверджується відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо нарахування їй доходу та сплати страхових внесків відповідачем у період червень–серпень 2012 року. Вона вважала, що трудові відносини припинилися, однак наразі з`ясувалося, що такого припинення співвідповідачем також не було належно оформлено.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо припинення трудових правовідносин, а саме реалізації позивачкою права на звільнення за власним бажанням та обов`язку роботодавця належним чином оформити припинення трудового договору відповідно до вимог трудового законодавства України.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є його розірвання з ініціативи працівника, зокрема на підставі статті 38 КЗпП України.
Згідно зі статтею 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, письмово попередивши роботодавця за два тижні.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачка реалізувала своє право на припинення трудових відносин та направила відповідачу заяву про звільнення за власним бажанням засобами поштового зв`язку. Факт повернення поштового відправлення у зв`язку з неврученням адресату не спростовує належного виконання позивачкою обов`язку щодо повідомлення роботодавця про намір припинити трудові відносини.
Суд виходить із того, що реалізація працівником права на звільнення за власним бажанням не ставиться у залежність від волевиявлення роботодавця або фактичного отримання ним відповідної заяви, якщо працівник вжив усіх належних заходів для повідомлення роботодавця.
Відповідно до статті 47 КЗпП України роботодавець у день звільнення зобов`язаний видати працівникові копію наказу про звільнення, провести остаточний розрахунок та внести належні записи до трудової книжки.
Однак співвідповідачем не надано доказів видання наказу про звільнення позивачки, внесення відповідних записів до трудової книжки чи подання відомостей про припинення трудових відносин до уповноважених державних органів.
Правова позиція щодо можливості захисту порушеного права шляхом припинення трудових відносин у судовому порядку викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 201/1384/16-ц, у якій такий спосіб захисту визнано ефективним та таким, що відповідає вимогам закону.
За таких обставин суд дійшов висновку, що бездіяльність співвідповідача щодо оформлення припинення трудових відносин порушує права позивачки, а тому позовні вимоги до співвідповідача загалом підлягають до задоволення.
Водночас дата, з якої позивачка просить визнати трудові відносини припиненими, в прохальній частині позовної заяви зазначена так: з 27.03.2025. В обґрунтуванні ж заявлених вимог в тексті позовної заяви позивачка зазначила про бажання визнати трудові відносини припиненими з часу набрання рішенням суду законної сили. Очевидно, що рішення суду у зазначеній справі не може набрати законної сили в дату, що передує даті його ухвалення, відтак в цій частині в задоволенні позовної вимог слід відмовити.
Крім того, не підлягають до задоволення позовні вимоги до відповідача – Хмельницького обласного центру зайнятості, оскільки він прав позивачки не порушував.
5. Судові витрати
Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1331,20 грн., сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути зі співвідповідача на користь позивачки.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 77, 81, 137, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіп-Холдінг».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіп-Холдінг» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1331,20 грн.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: