Єдиний унікальний номер 205/6196/26
Номер провадження2-о/205/197/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Грони Д. С.,
за участю секретаря судового засідання Швидкої К. О.,
заявниці ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своєї заяви вказала, що її матір ОСОБА_2 померла від інфаркту ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лисичанськ, Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території України. Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для державної реєстрації факту смерті матері, припинення пенсійних нарахувань та для подальшого оформлення спадщини після її смерті.
Просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лисичанськ, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Лисичанськ, Сіверськодонецького району, Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України.
В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Суд заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 є матір`ю заявниці ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується:
- свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , виданим 12.02.1963 року, де в графі «батько» значиться ОСОБА_4 , в графі «мати» ОСОБА_5 ;
- витягом № 00057547011 від 04.04.2026 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, з якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано 16.09.1966, актовий запис № 454. Прізвище матері заявниці було змінено на « ОСОБА_6 ».
- витягом № 00057544609 від 04.04.2026 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, з якого вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 28.06.1969, актовий запис № 575, Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_6 » було змінено на « ОСОБА_9 ».
- свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим 05.02.1983 року, згідно якого 05.02.1983 ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_11 . Після одруження дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_12 » змінено на шлюбне « ОСОБА_13 ».
Таким чином, судом встановлено, що померла ОСОБА_2 є матір`ю заявниці ОСОБА_1 .
Документом, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 є: медичне свідоцтво про смерть серія 43 № 249260180 від 26.03.2026, яке було видане на тимчасово окупованій території України. В ньому вказано, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 год 20 хв у м. Лисичанськ внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної хвороби серця, гіпертонічної хвороби. 
Крім того, заявницею надано фотознімки матері зроблені за життя та фотознімки поховального обряду, в тому числі могили, таблички з прізвищем ім`ям по батькові померлої ОСОБА_2 та роками її життя.
Заявниця була допитана судом в якості свідка. В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила, що її матір ОСОБА_2 проживала на тимчасово окупованій території України в м. Лисичанськ Луганської області. Про смерть матері свідку 26.03.2026 повідомила по телефону двоюрідна сестра матері ОСОБА_14 . Похованням ОСОБА_2 займалися сусіди, оскільки інших родичів за місцем свого проживання ОСОБА_2 не мала. 
Заявниця зазначає, що отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Таким чином, заявниця не може у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію смерті громадянки ОСОБА_2 , що створює перешкоди для заявниці в отриманні свідоцтва про смерть та подальшої реалізації спадкових прав.
Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків.
Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду
У ході розгляду справи з`ясовано, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану смерті ОСОБА_2 не проведена, проте, з аналізу наданих суду доказів вбачається, що смерть останньої настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на території м. Лисичанська, Луганської області.
Оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, але існують переконливі докази її смерті, є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лисичанськ, Луганської області. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право, у зв`язку з чим вимоги заявниці щодо встановлення факту смерті підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 317-1 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лисичанськ, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Лисичанськ, Сіверськодонецького району Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає до негайного виконання.

Суддя Денис ГРОНА