Справа № 157/831/26
Провадження №2/157/617/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

17 червня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося через систему «Електронний суд» у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року у розмірі 21 375 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 гривні 40 копійок, а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 гривень. В обґрунтування вимог зазначає, що 10.12.2020 між ТОВ «ПРОСТО ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 016/02845/12/20, відповідно до якого сторони погодили: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальну вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Позичальник, підписавши кредитний договір, підтвердив, що до його укладення отримав повну та вичерпну інформацію щодо умов кредитування, зокрема ознайомився з умовами договору, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, а також іншими документами, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 15 000 грн. Згідно з умовами договору перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього договору, перерахування (видачі) коштів позичальнику. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти, за користування ним, відповідно до п. 1.4. договору. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Відповідач, усупереч умовам кредитного договору та взятим на себе договірним зобов`язанням, не здійснив повернення отриманих кредитних коштів у строки, визначені договором і графіком платежів, а також не сплатив у повному обсязі нараховані відповідно до узгоджених умов договору платежі, у тому числі, але не виключно, проценти за користування кредитом. Зазначене свідчить про невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та є порушенням умов кредитного договору, що стало підставою для звернення позивача до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 30.09.2021 було укладено договір № 24-ФП-ПП-202109, відповідно до якого ТОВ «ПРОСТО ПОЗИКА» відступило на користь ТОВ «ФАКТОР П» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 016/02845/12/20. 30.01.2026 було укладено договір № 30-01/26, відповідно до якого ТОВ «ФАКТОР П» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 016/02845/12/20. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 016/02845/12/20. Заборгованість за договором відповідач не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №016/02845/12/20 від 10.12.2020, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21 375 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 11 114 грн 88 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10 260 грн 12 коп., заборгованість за нарахованими процентами згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами - 0 грн, заборгованість за комісіями - 0 грн, інфляційні збитки - 0 грн, нараховані 3% річних - 0 грн.
Представник позивача Сердійчук Я.Я. у судове засідання не з`явився, із змісту поданої ним позовної заяви вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 викликався до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання ОСОБА_1 не повідомив і відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин та з огляду на те, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 17 червня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням.
Суд встановив, що 10 грудня 2020 року між ТОВ «ПРОСТО ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 016/02845/12/20, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 15 000 гривень на строк 20 тижнів, з фіксованою процентною ставкою, сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів, з урахування ануїтетного характеру платежів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитодавцю 249,9311% річних від суми кредиту з першого по 12 платіж та 1 710,0615% річних з 13 до останнього платежу, згідно з Графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою – 4,7932% з першого по 12 платіж та 32,7957% з 13 до останнього платежу, за період дії договору – 379,2143%, дата першого платежу 17 грудня 2020 року, загальна вартість кредиту в грошовому виразі становить 28 500 грн, реальна річна процентна ставка по кредиту становить 370,2143%. 
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053 ЦК), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з умовами кредитного договору № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, нараховані відсотки за користування кредитом на умовах, передбачених договором.
ТОВ «ПРОСТО ПОЗИКА» виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року кошти у розмірі 15 000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1052 від 10 грудня 2020 року.
Проте, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання по кредиту не виконав належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту, розмір якої складає 21 375 грн, з яких: 11 114 грн 18 коп. - заборгованості по тілу кредиту; 10 260 грн 12 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості до договору 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року, доказів на спростування якого ОСОБА_1 не надав.
30 вересня 2021 року між ТОВ «ПРОСТО ПОЗИКА» та ТОВ «ФАКТОР П» було укладено договір факторингу № 24-ФП-ПП/202109, відповідно до умов якого до ТОВ «ФАКТОР П» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року.
Відповідно до Додатку 2 до договору факторингу № 24-ФП-ПП/202109 від 20 вересня 2021 року до ТОВ «ФАКТОР П» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року, а саме сума заборгованості за тілом кредиту - 11 114 грн 88 коп. та сума заборгованості за процентами - 10 260 грн 12 коп.
30 січня 2026 року між ТОВ «ФАКТОР П» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 30-01/2026, відповідно до умов якого до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 30-01/2026 від 30 січня 2026 року до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 21 357 грн, з яких: 11 114 грн 88 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10 260 грн 12 коп. - сума заборгованості за процентами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК)
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога).
Відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту у вищезазначеному розмірі.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є обґрунтованими та їх належить задовольнити.
Оскільки позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» понесені останнім та документально підтвердженні витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 2 662 гривні 40 копійок.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року (який згідно з п. 7.1. є безстроковим у своїй дії), укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, зокрема, надавати клієнту правову інформацію, консультації та роз`яснення з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складати заяви, скарги, заперечення, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновленню у разі порушення, представляти інтереси клієнта у судах; надання правової допомоги здійснюється партнерами, адвокатами та співробітниками адвокатського об`єднання, а вартість послуг узгоджується у заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до цього договору; заявку на надання юридичної допомоги № 1971 від 02.03.2026 та витяг з акта № 31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026, з яких вбачається, що позивач та адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» погодили надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по договору № 016/02845/12/20, а саме: надання усної консультації з вивчення документів (затрачено 2 год, вартість всього 4 000 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (затрачено 3 год, вартість послуги всього – 9 000 грн).
Загальний розмір витрат на правову допомогу, які просить позивач стягнути з відповідача складає 13 000 грн.
Однак, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 та постанова Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17). Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 07.02.2022 у справі № 910/20792/20.
З урахуванням обсягу наданої правової, зокрема змісту та обсягу підготовленої позовної заяви, затраченого на це часу, і беручи до уваги ціну позову, і те, що справа не є значної складності, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, за відсутності учасників справи, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, у зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.
Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7 662 грн 40 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78 - 81, 141, 142, 263 - 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, код ЄДРПОУ - 42640371) заборгованість по кредитному договору № 016/02845/12/20 від 10 грудня 2020 року у розмірі 21 375 (двадцять одна тисяча триста сімдесят п`ять) гривень, з яких: 11 114 гривень 88 копійок – заборгованість за тілом кредиту, 10 260 гривень 12 копійок – заборгованість за процентами.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати у розмірі 7 662 (сім тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк