ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026	м. Дніпро	Справа № 910/11159/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу: 
за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАНЕРАЛ СЕРВІС", м. Київ 
про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою у розмірі 11 980,06 грн. 

ПРОЦЕДУРА:
Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАНЕРАЛ СЕРВІС" (далі - відповідач) заборгованість-компенсацію за користування земельною ділянкою площею 30,3 кв.м. розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 22Д за період з 01.01.2023 по 05.02.2025 у загальному розмірі 11 980,06 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 вказана позовна заява з додатками, на підставі ст.ст. 27, 31 Господарського процесуального кодексу України направлена до Господарського суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю. 
24.11.2025 позовна заява Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАНЕРАЛ СЕРВІС" про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою у розмірі 11 980,06 грн. надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
В зазначені строки, які встановленні ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025, сторони не подали витребувані судом документи.
Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2025 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

Судом встановлено, що у відповідача відсутній електронний кабінет. 
Копії ухвал суду у цій справі було надіслано судом за відомою адресою місцезнаходження відповідача.
Відповідач відзив на позов не надав.
Частиною 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами як джерело права, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у п.41 рішення Європейського Суду з прав людини “Пономарьов проти України” заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення “Олександр Шевченко проти України” заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та “Трух проти України” заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).
Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 3 ст. 9 ГПК України інформація, зокрема, щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, стадії розгляду справи, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно зі ст.ст. 3, 4 Закону України “Про доступ до судових рішень” для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції забезпечується ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Отже інформація про судові рішення, що оприлюднюються в електронній формі на офіційному веб-порталі судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень з відкритим безоплатним цілодобовим доступом за посиланням www.reyestr.court.gov.uа є загальнодоступною та забезпечує можливість учасникам справ безперешкодно дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).
З положень ч. ч. 2, 4 ст. 13, п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України слідує, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 ГПК України.
Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.
Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.
Відповідно до частин 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в Товариства з обмеженою відповідальністю “Ейнджел” перед позивачем наявна заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2023 до 05.02.2025 за договором № 12/7476-6581 від 30.12.2021 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ 
30 грудня 2021 року між Регіональним відділенням Фонду державного маи?на Украі?ни по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі – орендодавець), Державним підприємством “Виробниче об?єднання Південний машинобудівниий завод імені О.М. Макарова” (далі – балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Ейнджел” (перейменовано ТОВ "ФАНЕРАЛ СЕРВІС") (далі – орендар) укладено договір № 12/7476-6581 оренди нерухомого маи?на, що належить до державної власності (а.с. 13-27, далі – Договір).
Відповідно до пункту 4.1 розділу I “Змінювані умови договору” Договору (далі – Умови) об?єктом оренди – нерухомим майном – є будівля адміністративно-побутова обслуговуючого значення, корпус № 31, площею 30,3 кв.м, за адресою: місто Дніпро, вулиця Криворізька, 22 Д, на балансі Державного підприємства “Виробниче об?єднання Південниий машинобудівний завод імені О.М. Макарова” (далі – майно).
Згідно з пунктом 6.1 Умов балансова залишкова вартість, визначена на підставі фінансової звітності балансоутримувача, становить 148 319,69 грн (без податку на додану вартість).
Відповідно до пункту 9.1 Умов місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 1 483,20 грн (без податку на додану вартість).
Згідно з пунктом 12.1 Умов цей Договір укладено на 5 років з 30 грудня 2021 р. до 29 грудня 2026 р. включно.
Відповідно до пункту 16 Умов співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення Договору: балансоутримувачу – 30 відсотків суми орендної плати, до державного бюджету – 70 відсотків суми орендної плати.
Згідно з пунктом 1.1 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.
Відповідно до пункту 2.1 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання – передачі майна.
Акт приймання – передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього Договору.
Акт приймання – передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом держаного майна, і оприлюднюються на його офіційному веб-сайті.
Згідно з абзацом 1 пункту 3.1 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 3.2 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору, якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень – грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень – грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року. 
Згідно з пунктом 3.3 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди – для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону (договори типу 5(А) і 5(В).
Відповідно до пункту 3.4 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість 
Згідно з пунктом 3.8 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або балансоутримувачем (в частині, належній балансоутримувачу). Орендодавець і балансоутримувач можуть за домовленістю звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим Договором, за якими у орендаря є заборгованість, в інтересах відповідної сторони цього Договору. Сторона, в інтересах якої подається позов, може компенсувати іншій стороні судові і інші витрати, пов`язані з поданням позову.
Згідно з пунктом 3.11 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).
Відповідно до пункту 4.3 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.
Згідно з пунктом 9.3 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору орендар має можливість, забезпечену його власними або залученими фінансовими ресурсами, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до цього Договору.
На підставі пункту 11.1 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та Договором.
Відповідно до пункту 11.3 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору спори, які виникають за цим Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.
Згідно з пунктом 11.4 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору стягнення заборгованості з орендної плати, пені та неустойки (за наявності), передбачених цим Договором, може здійснюватися на підставі рішення суду.
Згідно з пунктом 12.1 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору цей Договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов. Перебіг строку Договору починається з дня набрання чинності цим Договором. Цей Договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим Договором починається з дати підписання акта приймання – передачі і закінчується датою припинення цього Договору.
Згідно з пунктом 12.2 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору умови цього Договору зберігають силу протягом всього строку дії цього Договору, в тому числі у разі, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати – до виконання зобов`язань.
Відповідно до пункту 12.12 розділу IІ “Незмінювані умови договору” Договору майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна. 
На виконання Договору сторони підписали акт від 30.12.2021 приймання – передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (а.с. 28-29), за яким балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності, що перебуває на балансі балансоутримувача та належить до сфери управління Державного космічного агентства України. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 у справі №904/4148/24, що набрало законної сили 05.02.2025, задоволено в повному обсязі позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ейнджел”. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ейнджел” на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 10 765,77 грн заборгованості з орендної плати, 2 412,25 грн пені, 4 844,80 грн витрат зі сплати судового збору. Розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 12/7476-6581 від 30.12.2021 року. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю “Ейнджел” з будівлі адміністративно-побутової обслуговуючого значення, корпусу № 31, площею 30,3 кв.м, за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 22 Д, що перебуває на балансі ДП “Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова”. 
05 лютого 2025 року підписано комісійний акт повернення з оренди нерухомого / іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (а.с. 30-31), який складено внаслідок припинення договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 30.12.2021 р. № 12/7476-6581. За цим актом комісія балансоутримувача прийняла із строкового платного користування нерухоме / інше окреме індивідуально визначене майно, що належить до державної власності, а саме: частину адміністративно-побутової будівлі обслуговуючого значення, корпусу № 31, загальною площею 30,3 кв.м, балансовою вартістю 148 319,69 грн, за місцезнаходженням: місто Дніпро, вулиця Криворізька, 22Д, кабінет 28.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 у справі №904/2463/25, що набрало законної сили 26.08.2025, позовну заяву Державного підприємства “Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фанерал Сервіс” про стягнення 9 664,33 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фанерал Сервіс” на користь Державного підприємства “Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова” 9 632,95грн (дев`ять тисяч шістсот тридцять дві гривні 95 копійок), у тому числі заборгованість з орендної плати в сумі 8 261,78 грн (вісім тисяч двісті шістдесят одна гривня 78 копійок), інфляційні втрати в сумі 816,72 грн (вісімсот шістнадцять гривень 72 копійки), пеню в сумі 363,43грн (триста шістдесят три гривні 43 копійки), 3% річних у сумі 191,02 грн (сто дев`яносто одна гривня 02 копійки), судовий збір у сумі 3 018,17 грн (три тисячі вісімнадцять гривень 17копійок). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Згідно з ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд бере до уваги, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності установлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Отже, враховуючи встановлені рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 у справі №904/4148/24, що набрало законної сили 05.02.2025, та від 29.07.2025 у справі №904/2463/25, що набрало законної сили 26.08.2025, обставини, які мають преюдиційне значення для розгляду справи №910/11159/25, а тому повторного доведення не потребують.
Позивач стверджує, що в період з 01.01.2023 до 05.02.2025 відповідач не здійснював оплату, як компенсацію за користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля на загальну суму 11 980,06 грн. 
Позивач вказує, що у зв`язку із заборгованістю по компенсації за користування земельною ділянкою, надіслав відповідачу вимогу (вих № 289/234 25.04.2025 щодо сплати заборгованості, яка відповідачем задоволена не була, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даними позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
За приписами ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 797 ЦК України встановлено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Змістом взаємних договірних зобов`язань сторін встановлено обов`язок орендодавця передати в оренду майно та здійснювати його утримання, а обов`язок орендаря прийняти це майно, здійснювати орендні платежі за користування орендованим майном та відшкодовувати витрати балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.
Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано.
Згідно п. 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Строк оплати за договором настав. Відповідач не надав контррозрахунку заборгованості чи будь-яких заперечень на позов. А також враховуючи відсутність доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача 11 980,06 грн компенсації за користування земельною ділянкою площею 30,3 кв.м. розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 22Д за період з 01.01.2023 по 05.02.2025 у загальному розмірі 11 980,06 грн., визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин. 
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 

СУДОВІ ВИТРАТИ. 
Щодо судового збору.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, - 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Товариства з обмеженою відповідальністю “Фанерал Сервіс” (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 87/30, код ЄДРПОУ 44086731) на користь Державного підприємства “Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова” (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, код ЄДРПОУ 14308368) заборгованість-компенсацію за користування земельною ділянкою площею 30,3 кв.м. розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 22Д за період з 01.01.2023 по 05.02.2025 у загальному розмірі 11 980,06 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано - 04.06.2026.

Суддя	 	В.Г. Бєлік