01.07.2026 
ЄУН 337/3043/26
Провадження № 3/337/602/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Рощупкіна С.В., розглянувши в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
05.05.2026 о 00:32 год. в м. Запоріжжя на пр. Інженера Преображенського, біля буд.19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia А5», державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП, як дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не оспорював, водночас зазначив, що його дії невірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки він не притягався до адміністративної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, двічі протягом року. У зв`язку з цим просив провадження у справі закрити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Рощупкін С.В. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. Зазначив, що дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП кваліфіковані невірно, оскільки станом на момент вчинення ним 05.05.2026 адміністративного правопорушення, яке предметом розгляду цієї справи, останній лише один раз (а не двічі) протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме постановою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2025 у справі №331/1854/25, яка залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17.04.2026. Разом з тим, 25.03.2026 постановою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2026, яка набрала законної сили17.04.2026, ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП за вживання алкоголю після ДТП, тобто не за дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП. З огляду на це, дії ОСОБА_1 у даній справі мали бути кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП. Оскільки суд не вправі змінювати фабулу (кваліфікацію дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності), викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, просить провадження у даній справі закрити. 
Суд, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
Так, згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП,.
Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735 ), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок №1103), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція №1395).
За змістом ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Ознаки алкогольного сп`яніння визначені п.3 розділу I Інструкції №1452/735.
Пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, щоОСОБА_1 у зазначені в протоколі день та час керував транспортним засобом, після його зупинки поліцейськими у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, які підпадають під ознаки, зазначені в п.3 Розділу І Інструкції №1452/735, за наявності яких у поліцейського були підстави провести огляд водія на стан алкогольного сп`яніння. Вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не виконав, відмовився пройти такий огляд.
Вказані обставини підтверджуються:
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657374 від 05.05.2026, який складено на місці події уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager на місці зупинки;
- направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я - КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 05.05.2026 о 00:55 год, в якому також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;
- відеозаписом з відеореєстраторів нагрудних камер поліцейських, який містить інформацію про події, які відбувались за участі ОСОБА_1 та які він не оспорював в судовому засіданні.
Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 .
Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.
Крім того вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними у рапорті інспектора УПП в Запорізькій області ДПП Володимира Артемьєва від 05.05.2026.
Також суд враховує, що ОСОБА_1 в суді не оспорював обставини, викладені у протоколі про адміністративні правопорушення.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд також виходить з того, що кваліфікуючою ознакою складу вказаного адміністративного правопорушення, є вчинення правопорушення особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню задії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 двічі протягом року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано довідку з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП: рішенням Запорізького апеляційного суду №331/1077/26 від 17.04.2026, яким на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн з позбавлення права керування на 3 роки; рішенням Запорізького апеляційного суду №331/1854/26 від 17.04.2026, яким на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавлення права керування на 1 рік.
При цьому, відповідно до постанови Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2025 у справі №331/1854/25, яка залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17.04.2026, ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Об`єктивна сторона постановленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягала у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Постановою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2026 у справі №331/1077/26, яка набрала законної сили 17.04.2026 (у зв`язку з відмовою захиснику в поновленні строку на апеляційне оскарження), ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.4 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, за якою був притягнутий ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, полягала у вживанні ним алкоголю як водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участі. 
Отже, станом на 05.05.2026, протягом року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, лише один раз (20.08.2025), тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП.
У чинному КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у п. 3.4 Рішення від 11.10. 2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».
У п. 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З позиції Верховного Суду в постанові від 19.10.2021 в справі №552/2540/20 вбачається, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.
Наведене (щодо закриття провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій) також узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 (справа №288/1158/16-к).
За наведених обставин, враховуючи, що перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення призводить до пом`якшення відповідальності, суд доходить до висновку про необхідність такої перекваліфікації та вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП та причетність до нього ОСОБА_1 , суду не надано і судом не встановлено.
Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та його вину, оскільки він, в порушення п.2.5 ПДР, не виконав вимогу поліцейського та відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 складу вищезазначеного адміністративного правопорушення він підлягає адміністративний відповідальності. 
При призначенні адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000,00 грн, з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу (ТЗ йому не належить), оскільки він вчинив правопорушення, що посягає на безпеку дорожнього руху повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і воно є грубим, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.33, 36, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Зап.обл./Запорізька обл/21081300; Код ЄДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA708999980313000149000008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу ЄУН 337/3043/26) з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
У разі несплати штрафу у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA908999980313111256000026001. Код класифікації доході бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд міста Запоріжжя протягом 10 днів з дня її постановлення.
Суддя          М.В.Сидорова