ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
22 червня 2026 року (16:00)	Справа № 280/1928/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» (69013, м.Запоріжжя, вул.Базова, буд.9-Б; код ЄДРПОУ 40463896) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
10.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2026 №0029960410.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.02.2026 позивач отримав ППР №0029960410 від 12.02.2026, відповідно до якого застосовано штраф у сумі 89 463,24 грн. Вказане рішення прийняте на підставі акту камеральної перевірки №915/08-01-04-10/40463896 від 22.01.2026, в якому зазначено про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 ст. 203 ПК України, що призвели до несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям. Позивач не погоджується із встановленим порушенням та вказує, що має в наявності платіжні документи, що підтверджують своєчасну оплату зобов`язань з ПДВ за вказаними у акті перевірки податковими деклараціями. Так, відповідач вважає, що станом на 31.10.2024 за ТОВ "Фаворит Логістік" обліковувалась заборгованість з ПДВ на суму 1 211 622,35 грн, у зв`язку з чим податковим органом було здійснено списання заборгованості у хронологічному порядку. Податковий борг з податку на додану вартість у ТОВ "Фаворит Логістік" в сумі 1 211 208,93 грн виник на підставі рішення Запорізького окружного суду від 24.10.2024 у справі № 280/8157/24, яким було задоволено позовну заяву ГУ ДПС до ТОВ "Фаворит Логістік" про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 1 211 208,93 грн. Всю суму податкового боргу в розмірі 1 211 208,93 грн ГУ ДПС визначило у якості податкового боргу з ПДВ та розмістило в Електронному кабінеті платника податків після набрання рішенням законної сили. Проте, ГУ ДПС не було враховано, що ухвалою Запорізького окружного суду від 13.11.2024 у справі №280/8157/24 було розстрочено виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у цій справі на 12 місяців з 24.10.2024 шляхом розстрочення сплати суми заборгованості 1 211 208,93 грн строком на 12 місяців зі сплатою заборгованості: протягом листопад 2024 року - вересень 2025 року по 100 934 грн. 08 коп. щомісяця; жовтень 2025 року 100 934 грн. 05 коп. Позивач сплачував податковий борг згідно встановленого судом графіку, який не було враховано податковим органом. Позивач вважає, що податковий борг мав би відображатись в Електронному кабінеті платника податків згідно графіку, встановленому судом а саме в розмірі місячного платежу в сумі 100 934,08 грн, починаючи з листопада 2024 року, а не відразу на всю суму податкового боргу. В даному випадку ГУ ДПС не виконало вимоги судового рішення в частині розстрочення боргу. Зазначає, що податковий орган не наділений правом застосовувати штрафні санкції при виконанні п.9 ст.87 ПК України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. Вказані норми визначають, які дії зі сплаченими коштами зобов`язані здійснювати органи державної податкової служби в погашення податкового боргу та не встановлюють відповідальності платника податків внаслідок вчинення вказаних дій податковою службою. Перерозподіл сплачених податкових зобов`язань податковим органом не є наслідком винних дій платника податку, та до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції. З огляду на викладене, позивач не допускав порушення вимог пунктів 57.1, 203.2 статті 57, 203 ПК України, та донарахування за ППР №0029960410 від 12.02.2026 з застосуванням санкцій відповідно до вимог п. 124.1 ст. 124 ПКУ необґрунтовані. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
23.03.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№15383), в якому зазначає, що за наслідками проведеної перевірки встановлено порушення ТОВ «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» вимог п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме, позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 957 548,91 грн. За результатами проведеної перевірки відповідачем 12.02.2026 прийняте податкове повідомлення-рішення № 0029960410 на суму штрафних санкцій в розмірі 89 460,24 грн. Так, позивачем порушено п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме, ТОВ «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» та несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 957 548,91 грн., зазначену у поданих ним податкових деклараціях з ПДВ за звітні періоди: жовтень 2024 року; листопад 2024 року; грудень 2024 року; січень 2025 року; лютий 2025 року; березень 2025 року. Зазначає, що згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначає, що станом на 31.10.2024 у позивача рахувалась заборгованість на суму 1 211 622,35 грн. Зарахування коштів, які сплачувались позивачем по вищевказаним податковим деклараціям з ПДВ здійснювалось хронологічному порядку. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу. Проте, постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості. Прийняття судових рішень, якими визначено згідно з процесуальним законом порядок виконання судових рішень щодо стягнення податкового боргу, жодним чином не впливає на звільнення платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, нарахування яких передбачено статтями 124 та 129 ПК України, за несвоєчасну сплату сум грошових зобов`язань. Зазначає, що при розстроченні сплати податкових зобов`язань відбувається зміна граничних термінів сплати відповідних сум і, як наслідок, установленим строком сплати таких сум зобов`язань є саме строк, визначений рішенням про розстрочення. На підставі викладеного вище просить відмовити у задоволені позовних вимог.
Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Суд, оцінивши повідомлені позивачкою обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, у порядку, визначеному ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» (код ЄДРПОУ 40463896) щодо порушення термінів слати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по деклараціям за жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень, лютий, березень 2025 року.
За наслідками проведеної перевірки відповідачем складений акт від 22.01.2026 №915/08-01-04-10/40463896.
Під час перевірки встановлено, що ТОВ «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме, позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 957 548,91 грн, а саме по деклараціям з ПДВ:
від 18.03.2025 №9069283193, граничний термін сплати 31.03.2025, фактично сплачена 13.05.2025, прострочення 43 дні;
від 18.04.2025 №9105888073, граничний термін сплати 01.05.2025, фактично сплачена 13.05.2025, прострочення 13 днів;
від 19.02.2025 №9037009258, граничний термін сплати 03.03.2025, фактично сплачена 13.05.2025, прострочення 71 день;
від 19.12.2024 №9386188187, граничний термін сплати 30.12.2024, фактично сплачена 13.05.2025, прострочення 134 дні; 
від 20.01.2025 №9418674760, граничний термін сплати 30.01.2025, фактично сплачена 13.05.2025, прострочення 103 дні; 
від 20.11.2024 №9351744029, граничним терміном сплати 02.12.2024, фактично сплачена 13.05.2025 на суму 85 953, 91 грн (прострочення 162 днів)
28.01.2026 позивач надав заперечення на акт перевірки, у відповідь на яке відповідач листом від 09.02.2026 повідомив позивача, що заперечення позивача залишенні без задоволення, а висновки акту перевірки – без змін.
12.02.2026 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0029960410, яким позивачу визначено суму штрафних санкцій в розмірі 89 460,24 грн. 
Позивачем 13.02.2026 до ДПС України подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 12.02.2026 №0029960410, за результатами розгляду якої ДПС України прийнято рішення від 04.03.2026 №5609/6/99-00-06-03-01-06, яким податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області від 12.02.2026 №0029960410 залишено без змін, а скарга - без задоволення.
Судом також із матеріалів справи встановлено, що позивачем здійснювалась оплата за визначеними у акті перевірки деклараціями, а саме: декларація №9069283193 від 18.03.2025 за лютий 2025 року на суму 183223,00 грн, сплачено платіжним дорученням №4852 від 28.03.2025; декларація №9105888073 від 18.04.2025 за березень 2025 року на суму 125 893,00 грн, сплачено платіжним дорученням №4983 від 30.04.2025; декларація №903700925 від 19.02.2025 за січень 2025 року на суму 77572,00 грн, сплачено платіжним дорученням № 4727 від 28.02.2025; декларація №9386188187 від 19.12.2024 за листопад 2024 року на суму 329912,00 грн, сплачено платіжним дорученням №7037 від 27.12.2024; декларація № 9418674760 від 20.01.2025 за грудень 2024 року на суму 154995,00 грн, сплачено платіжним дорученням №4565 від 30.01.2025; декларація №9351744029 від 20.11.2024 за жовтень 2024 року на суму 470992,00 грн, сплачено платіжним дорученням №6968 від 29.11.2024.
Також судом встановлено, що станом на 31.10.2024 за ТОВ «Фаворит Логістік» обліковувалась заборгованість з ПДВ на суму 1 211 622,35 грн, що зумовило зарахування сплачених коштів у хронологічному порядку, в рахунок погашення існуючої заборгованості.
Так, рішенням Запорізького окружного суду від 24.10.2024 у справі №280/8157/24 задоволено позовні вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області до ТОВ «Фаворит Логістік», вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК», яке має податковий борг, з рахунків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1211208 грн. 93 коп. на користь бюджету (код платежу 14060100 на р/рUA218999980313010029000008001; ГУК у Зап.обл/Запорізька обл./14060100, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП)).
Також, ухвалою Запорізького окружного суду від 13.11.2024 у справі №280/8157/24 задоволено заяву ТОВ «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» про розстрочення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №280/8157/24 та розстрочено виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №280/8157/24 на 12 місяців з 24.10.2024 шляхом розстрочення сплати суми заборгованості 1211208 грн. 93 коп. строком на 12 місяців зі сплатою заборгованості: протягом листопад 2024 року – вересень 2025 року по 100934 грн. 08 коп. щомісяця; жовтень 2025 року – 100934 грн. 05 коп.
З огляду на наявність вказаної ухвали позивач вважає, що відповідачем протиправно здійснено зарахування сплачених коштів в рахунок погашення податкового боргу, та відповідно, протиправно нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення 12.02.2026 №0029960410, позивач звернувся з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Тобто, вказаною нормою Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Отже, податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов`язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення.
Згідно з пунктом 131.2 статті 131 ПК України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Ці норми дають підстави для висновку, що у разі якщо у платника податків є податковий борг незалежно від визначеного платником податків призначення платежу при сплаті сум податкових зобов`язань (як при своєчасній, так і при несвоєчасній сплаті) контролюючий орган зобов`язаний зарахувати платежі в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення в порядку, відповідно до якого в першу чергу погашається податкове зобов`язання, а далі штрафи і пеня). Законом не встановлено виключень для платежів, які платник податків сплачує на погашення податкового боргу, який стягнуто з нього згідно з рішенням суду. Стягнення з платника податків податкового боргу судом є підтвердженням обов`язку платника податків сплатити податковий борг із забезпеченням виконання цього обов`язку у примусовому порядку.
Така ж правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі №805/2135/17-а, але не виключно.
Відповідно до п. 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 36.1-36.3 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Абзацом 1 п.57.1, п.57.3 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тобто, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Отже, податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов`язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення.
Виходячи з аналізу вказаних правових норм ПК України, законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.
Судом установлено, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ухвалу Запорізького окружного суду від 13.11.2024 у справі №280/8157/24, якою розстрочено виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №280/8157/24 на 12 місяців з 24.10.2024 шляхом розстрочення сплати суми заборгованості 1211208 грн. 93 коп. строком на 12 місяців зі сплатою заборгованості: протягом листопад 2024 року – вересень 2025 року по 100934 грн. 08 коп. щомісяця; жовтень 2025 року – 100934 грн. 05 коп.
При цьому, слід ураховувати, що саме положеннями ст.ст.87-102 ПК України передбачено порядок, умови та інші особливості погашення податкового боргу платників податків.
Так, пунктом 100.1 статті 100 ПК України встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Зі змісту статті 100 ПК України та ст.ст. 372, 378 КАС України слідує, що розстрочення сплати податкового боргу, тобто перенесення строків сплати платником податків його узгоджених грошових зобов`язань, може відбуватися як за рішенням контролюючого органу, так і за судовим рішенням.
У свою чергу, відповідно до п.31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.
Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно з п. 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Разом з тим, відповідно до статті 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.
Зміна строку сплати податку здійснюється у формі розстрочення або відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.
Таким чином, відстрочення/розстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу. Розстрочення може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення податкового боргу.
Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.
Проте, постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості.
Прийняття судових рішень, якими визначено згідно процесуального закону порядок виконання судових рішень щодо стягнення податкового боргу, жодним чином не впливає на звільнення платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, нарахування яких передбачено статтями 126 та 129 ПК України, за несвоєчасну сплату сум грошових зобов`язань.
Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №819/441/16.
Отже, при розстроченні сплати податкового боргу фактично відбувається перенесення строку виконання платником податків податкового обов`язку.
Також, судом приймаються до уваги приписи Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5.
Відповідно до пп. 2 п. 2 Розділу VI Порядку №5, у разі наявності у платника податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску) кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених податковими органами (органи державної виконавчої служби, органами Казначейства) заходів щодо стягнення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску), простроченої заборгованості, зараховуються в рахунок погашення такого боргу (заборгованості) згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.
Пунктом 4 Розділу VI вказаного Порядку встановлено, що відображення в ІКП чергової суми розстрочення (відстрочення) здійснюється шляхом використання первинних показників оперативного обліку щодо нарахування платежу згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) сум, передбаченим договором про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) або складеним на підставі рішення, прийнятого з метою виконання спеціального закону або рішення суду.
Погашення суми розстрочення (відстрочення) здійснюється у загальному порядку погашення згідно з черговістю виникнення.
Таким чином, при розстроченні сплати податкових зобов`язань відбувається зміна граничних термінів сплати відповідних сум і, як наслідок, установленим строком сплати таких сум зобов`язань є саме строк, визначений рішенням про розстрочення.
Як встановлено із матеріалів справи, сплачені позивачем кошти за деклараціями з ПДВ за жовтень 2024- року – березень 2025 року були спрямовані податковим органом на погашення зобов`язань згідно із черговістю настання строків сплати узгоджених грошових зобов`язань платника податків.
При цьому, позивачем не надано до суду доказів стосовно здійснення своєчасної повної сплати інших сум узгоджених грошових зобов`язань, несвоєчасна сплата яких вказана в акті перевірки, а саме сум, визначених у податкових деклараціях.
Таким чином, ураховуючи наявність зазначеного боргу та відсутність доказів своєчасної сплати суб`єктом господарювання такого боргу, є правомірним направлення відповідачем усіх платежів, які надходили від позивача, на погашення боргу за минулі періоди відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України незалежно від призначення, визначеного у платіжних дорученнях.
Крім того, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 статті 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 124 ПК України у залежності від терміну затримки.
Указана позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №808/2290/17, від 11вересня 2018 року у справі №809/165/17, від 4 квітня 2018 року у справі №815/5491/16, від 2 жовтня 2018 року у справі №820/1824/17, від 05 березня 2020 року у справі №826/12529/18.
Ураховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України, суд погоджується з висновком податкового органу, що позивачем допущено несвоєчасне погашення узгоджених сум грошових зобов`язань.
Однак, у відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі №805/2135/17-а (касаційне провадження №К/9901/31591/18) ухвала суду про розстрочення сплати податкового боргу є процесуальним рішенням, яке у відповідності зі статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначає порядок виконання судового рішення про стягнення податкового боргу та не звільняє платника податків від фінансової відповідальності у вигляді пені, передбаченої підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України. До того ж, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 10.03.2020 року у справі №520/4100/19, вимогами ПК України не передбачено особливостей нарахування (або не нарахування) пені на розстрочені судовим рішенням суми грошових зобов`язань. Ухвалення судом рішення про розстрочення сплати податкового боргу не змінює статус такої заборгованості як податкового боргу та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді не сплати цього боргу і що таке правопорушення триває до погашення податкового боргу в добровільному чи примусовому порядку.
З огляду на викладене, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої статтею 124 ПК України, що відповідає правильному застосуванню вимог статті 124 ПК України. 
Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
При цьому, позивач не висловлює незгоди щодо математичних показників нарахованих штрафних санкцій.
Інші доводи та аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява №65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (заява №63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах “Beyeler v. Italy” №33202/96, “Oneryildiz v. Turkey” №48939/99, “Moskal v. Poland” №10373/05).
З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки, позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати на користь позивача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК» (69013, м.Запоріжжя, вул.Базова, буд.9-Б; код ЄДРПОУ 40463896) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.
Судові витрати не стягуються. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.06.2026. 

Суддя Ю.В. Калашник