ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/73/26 Справа № 201/10223/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:   головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за заявою  ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року, - 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено частково.
Припинено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , які були призначені відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2022 року, починаючи стягнення з 18.08.2021.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, а саме з 14.12.2022.
Рішення у межах суми платежу за один місяць – допущено до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1984 (тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
В задоволенні інших вимог — відмовлено (том 2, а.с. 16-18).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року - залишено без змін (том 2, а.с. 104-109).

19 липня 2024 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшла заява про роз`яснення рішення суду по цивільній справі № 201/10223/22, в якій заявник просив роз`яснити дату припинення стягнення аліментів (том 2, а.с. 126-128).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року заяву представника відповідача про роз`яснення рішення суду по цивільній справі № 201/10223/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено. Роз`яснено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року у справі № 201/10223/22 вказавши дату припинення стягнення аліментів 14.12.2022 (том 2, а.с. 135-136).
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу про роз`яснення судового рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у відповідності до змісту резолютивної частини судового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 року у справі № 201/10223/22, судом було постановлено припинити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, починаючи з 18.08.2021 року, а не з 14.12.2022 року, як помилково зазначено в ухвалі від 25.07.2024 року. При цьому, дата 14.22.2022 року у мотивувальній частині рішення та його резолютивної частини стосується виключно дати початку стягнення аліментів вже з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та пов`язана з днем звернення до суду саме ОСОБА_2 з позовною заявою про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відтак, дата 14.12.2022 року жодним чином не стосується рішення суду щодо припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 , які були призначені відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31.03.2022 року по справі № 201/8362/21. Таким чином, роз`яснення оскаржуваної ухвали фактично змінюють судове рішення постановлене Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 15.08.2023 року по справі № 201/10223/22, що суперечить вимогам ч.1 ст. 271 ЦПК України та можуть призвести до незворотних негативних наслідків для осіб, стосовно яких воно ухвалено (том 3 а.с.1-4). 

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Задовольняючи заяву представника відповідача про роз`яснення рішення суду по цивільній справі № 201/10223/22, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення та роз`яснив рішення суду в частині дати припинення стягнення аліментів, вказавши, дату припинення стягнення аліментів 14.12.2022 року, враховуючи, що надані заявником відомості вказують на складність виконання даного рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.
Згідно з положеннями ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.
За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Роз`яснення рішення суду здійснюється шляхом постановлення судом відповідної ухвали (ч. 4 ст. 271 ЦПК).
Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся лише 14.12.2022 року.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково.
Припинено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , які були призначені відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2022 року, починаючи стягнення з 18.08.2021 року.
Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, а саме з 14.12.2022 року.

Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України, із ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , починаючи з 14.12.2022 року, тобто з моменту подання позову ОСОБА_2 .

З огляду на це, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про роз`яснення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року у справі № 201/10223/22 вказавши дату припинення стягнення аліментів саме 14.12.2022 року.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_2 припинено стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , починаючи з 14.12.2022 року, тобто з дня стягнення із ОСОБА_1 на користь батька дитини ОСОБА_2 аліментів на утримання сина.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджуються зібраними по справі доказами.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Крім того, вказані доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 травня 2026 року.

Судді: