ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/2539/26

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Козелецької окружної прокуратури до Остерської міської радитретя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Остерський будинок творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
Козелецька окружна прокуратура звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Остерської міської ради, в якому просить:
Визнати протиправною бездіяльність Остерської міської ради оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерського будинку творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044, зобов`язавши Остерську міську раду вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерського будинку творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1 га, на якій розташовані будівлі та споруди Остерського будинку творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, м. Остер, вул.Незалежності, 42, відсутні правовстановлюючі документи, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою і ризики для нормального функціонування закладу освіти та здійснення освітнього процесу, що може призвести до негативних наслідків.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Залучено Остерський будинок творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, пояснень третьої особи та заперечень.
Вказану ухвалу суду відповідач отримав 13.03.2026, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Від третьої особи пояснення по суті спору не надійшли.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Відповідно до рішення 9 сесії 7 скликання Козелецької районної ради Чернігівської області від 30.12.2016 «Про безоплатну передачу у власність Остерської міської ради нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Козелецького району» Остерський будинок творчості дітей та юнацтва передано безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Козелецького району у власність Остерської міської ради. 
На підставі рішення 13 сесії 7 скликання Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 06.01.2017 № 181 «Про прийняття майна від Козелецької районної ради» Остерський будинок творчості дітей та юнацтва прийнято безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ міста Козелецького району у власність Остерської міської ради. 
Згідно з додатком № 1 до рішення 13 сесії 7 скликання Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 06.01.2017 № 181, Остерська міська рада прийняла у власність майно Остерського будинку творчості дітей та юнацтва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації Остерської міської ради від 18.12.2025 вих. №1943/02.03-15, за адресою вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, знаходиться Остерський будинок творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області. 
З інформації Остерського будинку творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області від 06.02.2026 вбачається, що за адресою вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області розташована Остерський будинок творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку під будівлями (спорудами) закладу освіти не оформлені. 
Відповідно до Інформацій із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 455625612 від 09.12.2025 за адресою АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, а саме земельну ділянку за вказаною адресою. 
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, Козелецька окружна прокуратура звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
У силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Враховуючи вищенаведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Остерської міської територіальної громади на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є Остарська міська рада.
Згідно частини першої статті 10 України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі Закон № 2145-VIII) невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Частиною третьою статті 66 Закону № 2145-VIII передбачено, що сільські, селищні ради, серед іншого: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти; засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 Закону № 2145-VIII до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема, нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо.
Згідно частини першої статті 38 Закону України «Про дошкільну освіту» матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території, у тому числі розвиток мережі закладів дошкільної освіти всіх форм власності відповідно до потреб населення, враховуючи інтереси дітей з особливими освітніми потребами, поліпшення матеріально-технічної бази та господарське обслуговування комунальних закладів дошкільної освіти (абзац 2 частини другої статті 19 Закону України «Про дошкільну освіту»).
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Отже, речові права на нерухоме майно вказаного закладу освіти підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).
17.10.2012 Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження № 802-р «Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади», яким доручено Міністерству освіти і науки, молоді та спорту, іншим центральним органам виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебувають дошкільні, загальноосвітні навчальні заклади, Міністерству фінансів, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям здійснити протягом 2012 і 2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади.
Статтею 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
Відповідно до частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 Земельного кодексу України. Так, відповідно до частини другої вказаної статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Так, відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право постійного користування земельною ділянкою підлягає обов`язковій державній реєстрації. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до частини другої статті 3 цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до статті 5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких не можливо без їх знецінення та зміни призначення, зокрема будівлі, споруди, а також їх окремі частини, житлові та нежитлові приміщення.
З наведеного слідує, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.
Відповідно до Інформацій із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 455625612 від 09.12.2025 за адресою АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, а саме земельну ділянку за вказаною адресою. 
Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем, в управлінні якого знаходиться вказаний заклад, не було забезпечено виконання вимог чинного законодавства щодо оформлення права комунальної власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044, що свідчить про протиправну бездіяльність.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частинами 1-3статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  

В И Р І Ш И В:

Позов Козелецької окружної прокуратури до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Остерський будинок творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Остерської міської ради оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерського будинку творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044.
Зобов`язати Остерську міську раду вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерського будинку творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Козелецька окружна прокуратура (вул. Євгенія Лоскота, 1, с-ще Козелець, Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,17000, код ЄДРПОУ 0291011421).
Відповідач: Остерська міська рада ( вул.Незалежності, 21, м.Остер, Козелецький район, Чернігівська область,17044, код ЄДРПОУ 04061754 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Остерський будинок творчості дітей та юнацтва Остерської міської ради Чернігівської області ( вул. Незалежності, 42, м. Остер, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 17044, код ЄДРПОУ 3477004).

Повне судове рішення складено 06.05.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА