СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Харків Справа № 922/3462/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І.В.
за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх.№ 389 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 27.01.2026 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М., повне рішення складено 06.02.2026) та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М., повне додаткове рішення складено та підписано 27.02.2026) у справі №922/3462/25
за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м.Харків,
до 1. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м.Київ,
2. Акціонерне товариство "Харківобленерго", м.Харків,
про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до: 1. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ та 2. Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків, в якому просить суд:
- зобов`язати Акціонерне товариство “Харківобленерго” провести перерахунок обсягів електричної енергії, спожитих за період серпень 2025 року Комунальним підприємством “Харківводоканал” розподілених під час виконання договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4;
- зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6- ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25.
16.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до вимог якої позивач просив суд:
- зобов`язати Акціонерне товариство “Харківобленерго” провести перерахунок обсягів електричної енергії, спожитих за період серпень-вересень 2025 року Комунальним підприємством “Харківводоканал” розподілених під час виконання договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4;
- зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6- ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25 та за період вересень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25.
20.11.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому позивач просив суд призначити у справі №922/3462/25 комплексну судову- електротехнічну та судово- економічну експертизу. Проведення судової експертизи доручити установі - Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, 61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а, Код ЄДРПОУ 02883133. Поставити на вирішення експертам такі питання: 1) Чи застосовані АТ «Харківобленерго» правильно та в повному обсязі параметри елементів мереж спільного використання, які нанесені на однолінійних схемах, зокрема трансформаторів, кабельних ліній, інших елементів електрообладнання технологічних електричних мереж КП «Харківводоканал» при визначенні обсягів електричної енергії в актах з розподілу електричної енергії складених за період серпень-вересень 2025 року по договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії №1,01 від 01.01.2019 та договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії №4 від 01.01.2019 з урахуванням вимог пропорційного розподілення втрат електричної енергії, що надійшла в електричні мережі КП «Харківводоканал», та електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживачів, що були приєднані та споживали електричну енергію через технологічні електричні мережі КП «Харківводоканал» згідно додатків 3.3 “Перелік субспоживачів” до вищезазначених договорів на виконання п. 5.9.1, 5.9.2, 5.9.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії? 2) З урахуванням відповіді на вищезазначене питання чи є рахунки на оплату вартості електричної енергії за період серпень-вересень 2025 року, що виставлені Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» Комунальному підприємству «Харківводоканал», вірними? Сплату витрат, пов`язаних зі здійсненням комплексної судову-електротехнічної та судово-економічної експертизи покласти на КП «Харківводоканал» (код 03361715, вул. Конторська, 90, м. Харків, 61052) з подальшим розподілом їх відповідно до п.2 ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України. Зупинити провадження у справі №922/3462/25 до отримання висновку судової експертизи.
20.11.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення експертизи (вх. № 27049).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2026, зокрема, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи; закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/3462/25 до судового розгляду по суті; розгляд справи по суті призначено на "16" грудня 2025 р. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.01.2026 у справі №922/3462/25 у позові відмовлено повністю.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач, як у позовній заяві, так і під час розгляду справи, посилається на неналежне виконання відповідачем 1 свого обов`язку щодо визначення обсягів розподіленої електричної енергії за серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6-ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25 без врахування технологічних втрат розподілу електричної енергії по субспоживачам. Водночас, за висновками суду у ДПЗД “Укрінтеренерго” такий обов`язок відсутній та наявність у відповідача 1 такого обов`язку позивачем належними та допустимими доказами не доведено. При цьому, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів дотримання саме з боку позивача процедури визначення технологічних втрат, передбаченої умовами п. 17-20 додатку № 4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі 922/2947/20, яке набрало законної сили 05.02.2021) та до договору №4 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 28.01.2021 у справі 922/2948/20, яке набрало законної сили 02.03.2021). Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов`язання ДПЗД “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6-ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9-ПД/25, є такими, що задоволенню не підлягають. 
11.02.2026 до суду через від представника Комунального підприємства "Харківводоканал" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій КП "Харківводоканал" зазначено про те, що у мотивувальній частині рішення на сторінках 12, 13, 20, 22, 28, 29 йдеться про те, що суд вирішив справу за таким обсягом позовних вимог:
1. Зобов`язати Акціонерне товариство “Харківобленерго” провести перерахунок обсягів електричної енергії, спожитих за період серпень 2025 року Комунальним підприємством “Харківводоканал” розподілених під час виконання договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4.
2. Зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6- ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25.
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі №922/3462/25 у задоволенні заяви представника Комунального підприємства "Харківводоканал" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 3423 від 11.02.2026) відмовлено.
Додаткове рішення обґрунтовано тим, що заява КП "Харківводоканал" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 3423 від 11.02.2026) не підлягає задоволенню, оскільки в рішенні наявні помилки, які в свою чергу не змінюють суті самого рішенні. Решта аргументів позивача зводиться до незгоди останнього з рішенням суду, що також не є підставою для ухвалення додаткового рішення, в зв`язку з чим правові підстави для задоволення заяви Комунального підприємства "Харківводоканал" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 3423 від 11.02.2026) відсутні.
Комунальне підприємство "Харківводоканал" з рішенням суду першої інстанції та додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 27.01.2026 у справі №922/3462/25 та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог; скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі №922/3462/25; судові витрати покласти на відповідача-2.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:
- у складених між позивачем та відповідачем-2 актах приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії, складених за серпень-вересень 2025 року за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 та договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019 відсутня інформація про розмір технологічних втрат, які не враховуються відповідачем -1 при розрахунку вартості електричної енергії, яку необхідно сплатити позивачу. Таким чином, виставлені відповідачем-1 рахунки є помилковими та числові значення, зафіксовані в них, підлягають перерахуванню;
- в рішенні не зазначено, що суд розглянув клопотання позивача про призначення експертизи. Зміст рішення також не дає відповіді на питання, з яких мотивів виходив суд, відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення комплексної електротехнічної та економічної експертизи;
- фабула частини 3 ст. 244 ГПК України передбачає, що додаткове рішення ухвалюється лише в разі встановлення судом визначених законом підстав для його прийняття. Використання судом процесуального документу у вигляді додаткового рішення для відмови у прийнятті додаткового рішення є порушенням норм процесуального права, адже відповідно до частини 5 ст. 244 ГПК України відмова у прийнятті додаткового рішення у справі оформлюється ухвалою про відмову в прийнятті додаткового рішення.
20.03.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення експертизи (вх.№3219), в якому останній просить суд призначити у справі №922/3462/25 комплексну судову- електротехнічну та судово економічну експертизу. Проведення судової експертизи доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (вул. Залютинська, 8, м. Харків,61177). Поставити на вирішення експертам такі питання: 
1) Чи застосовані АТ «Харківобленерго» правильно та в повному обсязі параметри елементів мереж спільного використання, які нанесені на однолінійних схемах, зокрема трансформаторів, кабельних ліній, інших елементів електрообладнання технологічних електричних мереж КП «Харківводоканал» при визначенні обсягів електричної енергії в актах з розподілу електричної енергії, складених за період серпень-вересень 2025 року по договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії № 1,01 від 01.01.2019 та договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії № 4 від 01.01.2019 з урахуванням вимог пропорційного розподілення втрат електричної енергії, що надійшла в електричні мережі КП «Харківводоканал», та електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживачів, що були приєднані та споживали електричну енергію через технологічні електричні мережі КП «Харківводоканал» згідно додатків 3.3 “Перелік субспоживачів” до вищезазначених договорів на виконання п. 5.9.1 5.9.2, 5.9.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії? 
2) З урахуванням відповіді на вищезазначене питання: чи є рахунки на оплату вартості електричної енергії за період серпень-вересень 2025 року, що виставлені Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» Комунальному підприємству «Харківводоканал», вірними?
Сплату витрат, пов`язаних зі здійсненням комплексної судової електротехнічної та судово-економічної експертизи покласти на КП «Харківводоканал» (код 03361715, вул. Конторська, 90, м.Харків, 61052) з подальшим розподілом їх відповідно до п.2 ч.5 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України. 
Зупинити провадження у справі №922/3462/25 до отримання висновку судової експертизи.
20.03.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№3228), в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи в якості доказу висновок експертів №45/1-2/25 від 28.11.2025.
27.03.2026 до суду від ДПЗД "Укрінтеренерго" надійшли заперечення на клопотання позивача про призначення експертизи (вх.№3510), в яких перший відповідач проти задоволення клопотання позивача заперечує, просить відмовити у задоволенні клопотання КП «Харківводоканал» про призначення комплексної судової експертизи; відмовити у зупиненні провадження у справі № 922/3462/25, посилаючись на те, що 04.12.2025 КП «Харківводоканал» звернулося до ДПЗД «Укрінтеренерго» з листом № 01-66/13307, у якому: самостійно визначило заборгованість у розмірі 5 685 085 082,48 грн; запропонувало її реструктуризацію строком на 25 років; погодило графік погашення. Отже, така поведінка відповідача є: чітким підтвердженням факту споживання електроенергії; погодженням із проведеними розрахунками; фактичним визнанням боргу. Дії КП «Харківводоканал» є взаємовиключними: визнає борг і пропонує реструктуризацію; одночасно оспорює ті самі розрахунки через експертизу.
02.04.2026 до суду від АТ «Харківобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3730), в якому другий відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що втрати активної і реактивної енергії в елементі електричного ланцюга, складеного з послідовних елементів електричної мережі, визначаються для кожного елемента електричної мережі (зокрема трансформаторів, кабелів КЛ, проводів ПЛ, вимикачів та інш.) окремо, при цьому, розрахунок втрат розпочинається із елемента мереж на приєднані якого розташована точка вимірювання. Крім того, АТ «Харківобленерго» зазначає, що для кожного розрахункового періоду є характерною змінність кількості приєднаних до його мереж субспоживачів, що, у свою чергу, обумовлює необхідність відображення відповідних змін у однолінійних схемах електричних мереж. За таких обставин, твердження КП «Харківводоканал» про нібито бездіяльність АТ «Харківобленерго» у виконанні договірних зобов`язань та вимог законодавства в частині здійснення розрахунку технологічних втрат є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами. 
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2026 у зв`язку відпусткою судді Лакізи В.В., яка входила до складу колегії суддів, для розгляду справи №922/3462/25 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В. 
Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про призначення у справі експертизи та долучення додаткових доказів. Також підтримав вимоги апеляційної скарги.
Представник другого відповідача у судовому засіданні проти клопотань позивача заперечував. Також заперечував проти апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представник першого відповідача у судове засідання не прибув, про причини не з`явлення суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи ухвалою суду від 09.04.2026, що підтверджується довідкою про доставлення електронного листа Східного апеляційного господарського суду.
Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про долучення додаткових доказів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1, 2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та (одночасно) перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно із частиною 3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Наведені положення визначають обов`язкову сукупність умов для вирішення питання про прийняття доказів апеляційним судом, а саме: (1) винятковість випадку та (2) причини неподання доказів у першій інстанції, що об`єктивно не залежать від учасника справи, а також (3) покладення тягаря доведення цих обставин на учасника справи, який ці докази подає (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14, від 01.07.2021 у справі № 46/603, від 26.10.2021 у справі № 914/2578/20).
Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (подібні за змістом висновки щодо застосування статті 269 ГПК України викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013).
Прийняття апеляційним судом доказів без встановлення й оцінки обов`язкових за частиною третьою статті 269 ГПК України передумов, крім порушення відповідних процесуальних приписів, матиме наслідком недотримання принципів рівності учасників процесу і змагальності сторін, принципу правової визначеності в аспекті однозначності та передбачуваності. Відповідну правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.04.2024 у справі № 903/877/20.
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
При цьому, за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.
Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених статтею 269 ГПК України підстав для їх прийняття, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач просить прийняти додаткові докази, а саме: висновок експертів №45/1-2/25 від 28.11.2025. В обґрунтування поданого клопотання, позивач посилається на те, що на час прийняття судом рішення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті станом на 25 листопада 2025 року висновку експертів №45/1-2/25 від 28.11.2025 не існувало. Наголошує, що зазначений висновок експертів є важливим для винесення законного та обґрунтованого рішення у справі, адже він складений за наслідками дослідження подібної електротехнічної ситуації що і у справі № 922/3462/25.
Відповідно до ч.1 ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Згідно з частинами 1, 2 ст.185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.
Зі змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 25.11.2025, зокрема, вбачається, що судом встановлено, що у відповідності до приписів частини 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України у справі здійснені всі дії, що необхідні для реалізації завдань підготовчого провадження (остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті), в зв`язку з чим судом закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/3462/25 до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на "16" грудня 2025 р.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у прийнятті додаткового доказу, доданого позивачем до апеляційної скарги, з огляду на те, що вказаний доказ не був предметом дослідження судом першої інстанції.
Розглянувши клопотання позивача про призначення експертизи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.
Згідно з ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
За приписами ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Отже, судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 06.07.2023 у справі № 915/212/20).
Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
В обґрунтування поданого клопотання про призначення експертизи позивач посилається на те, що у складених між позивачем та відповідачем-2 актах приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії, складених за період серпень 2025 - вересень 2025 року за договором №1,01 відсутня інформація про розмір технологічних втрат, які не враховуються відповідачем -1 при розрахунку вартості електричної енергії, яку необхідно сплатити позивачу. Таким чином виставлені відповідачем-1 рахунки підлягають перерахуванню. Те саме, стосується актів приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії, складених за період серпень 2025 року- вересень 2025 року за договором про розподіл електричної енергії від 01.01.2019 №4, з яких вбачається наявність зобов`язання зі сплати обсягів послуг розподіленої електроенергії без врахування технологічних електричних втрат у мережах основного споживача (яким є КП «Харківводоканал») при нарахуваннях субспоживачам, які приєднані до ліній електропередачі КП «Харківводоканал» (11 приєднань). Такими субспоживачами є: ФОП Костенко Я.В., ПраТ «ВФ Україна», Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», Підприємство «Інвестконтракт», Фірма «Онікс» ЛТД у формі ТОВ, КП «Жилкомсервіс» (розташований по вул. Біологічна, 1-Б, 1-А) КП «ХТС», ФОП Нестеренко В.О., ПраТ Харківська Автобаза №3, ФОП Новіков М.М. відповідно до «Однолінійних схем». Всього 37 приєднань субспоживачів. Відзначає, що господарські відносини між КП «Харківобленерго» та АТ «Харківобленерго» мають триваючий характер, ще з 2004 року сторонами обумовлений обов`язок АТ «Харківобленерго» розраховувати технологічні втрати в мережах КП «Харківводоканал». Враховуючи відмову відповідача-2 у проведенні розрахунків технологічних втрат та ненадання постачальнику електричної енергії інформації про правильні обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, проведення експертних досліджень щодо розміру технологічних втрат та можливості їх розрахунку є обов`язковими. Наслідком встановлення таких обставин стане отримання доказу для задоволення позовних вимог КП «Харківводоканал».
Кодексом комерційного обліку електричної енергії та умовами договорів, укладених між АТ «Харківобленерго» та КП «Харківводоканал»: №1,01 від 01.01.2019 (в подальшому у редакції, викладеній у рішеннях Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі 922/2947/20, яке набрало законної сили 05.02.2021) та №4 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 28.01.2021 у справі 922/2948/20, яке набрало законної сили 02.03.2021) чітко визначено, що технологічні втрати електричної енергії розраховуються оператором системи розподілу на підставі вихідних даних для оформлення додатка, зазначеного в п.18 додатку №4 до договорів, які КП «Харківводоканал» зобов`язаний був надати протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця. 
Як зазначає другий відповідач, так як КП «Харківводоканал» не надав вказаних вихідних даних, розрахунки за розподіл електричної енергії споживачу (основному споживачу) проводяться Оператором системи без врахування усіх визначених на підставі таких даних втрат (п. 20 додатку №4 до договору).
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, те, що позивачем не надано доказів на підтвердження розбіжностей в обсягах електричної енергії, те, що на час виникнення спірних правовідносин законодавчо та умовами договору встановлений обов`язок Комунального підприємства "Харківводоканал" надавати АТ "Харківобленерго" (як оператору системи) необхідні вихідні дані для визначення в передбаченому порядку величини технологічних втрат електричної енергії, достатність доказів для вирішення справи по суті, з урахуванням обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.06.2025 між Комунальним підприємством “Харківводоканал” (споживач) та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” (постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” №41/6- ПД/25, за п.13.1 якого договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України та діє по 31.12.2025, а в частині постачання електричної енергії по 06.08.2025 (включно).
Крім того, 10.09.2025 між Комунальним підприємством “Харківводоканал” (споживач) та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” (постачальник) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” №25/9- ПД/25, відповідно до умов п.13.1 якого договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, тобто з 15.08.2025.
За таких обставин, як зазначає позивач, постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” відбувалось на об`єкти підприємства позивача в серпні 2025 року за договором про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6- ПД/25 з 01.08.2025 по 06.08.2025; за договором про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25 з 15.08.2025 по 31.08.2025.
Положення зазначених договорів у силу їх публічного характеру є ідентичними, тому за текстом їх положення приводяться як такі, що стосуються договору від 11.06.2025 №41/6-ПД/25 та договору 10.09.2025 №25/9-ПД/25 (далі - договір постачання).
За вказаними договорами постачання постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).
Відповідно до пункту 2.2 договору постачання, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії. 
Зазначений пункт узгоджується з п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), в якому зазначено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку електричної енергії.
Як зазначає позивач, зазначені умови дотримані, такі договори КП “Харківводоканал” укладено з Акціонерним товариством “Харківобленерго”, а саме договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4.
Відповідно до п. 2.3.11 ПРРЕЕ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин,) комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.
Відповідач-2 як оператор системи розподілу (ОСР) надає послуги з комерційного обліку споживачам, точки комерційного обліку яких улаштовані на території його ліцензованої діяльності, та до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку виконує функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії (згідно п.10 ПРРЕЕ). 
Відповідно до п.п. 4.1, 4.3, 4.12 ПРРЕЕ: розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів (п. 4.1); дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Позивач зазначає, що на підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. (п.4.3); розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (п. 4.12).
Отже, за твердження позивача, розрахунок вартості спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” ґрунтується на розрахунках обсягів електричної енергії, розподілених АТ “Харківобленерго”, який відображений в актах приймання-передачі розподіленої енергії та є неправильними. Саме на підставі наданих відповідачем-2 даних, ДПЗД “Укрінтеренерго” формує та направляє рахунки та акти купівлі-продажу споживачу КП “Харківводоканал”, які в свою чергу містять помилкові числові значення як обсягів електричної енергії, так і вартісних показників грошових зобов`язань, зазначених в рахунках на оплату за серпень-вересень 2025 року.
Також позивач зазначає, що через зазначені недоліки в розрахунках обсягів електричної енергії - акт №063379 купівлі-продажу електроенергії до договору постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” за серпень 2025 року із загальним обсягом 12 854 150,00 кВт*год електроенергії на загальну суму 108 632 889,65 грн з ПДВ був підписаний з боку КП “Харківводоканал” з зауваженнями у зв`язку з вимогами щодо втрат та балансу реактивної потужності.
На переконання позивача сформовані у такий спосіб грошові зобов`язання позивача перед відповідачем -1 порушують майнові права КП "Харківводоканал", адже рахунки на оплату містять обсяги, які мають відноситися на зобов`язання субспоживачів у відповідності до норм п. 5.9.7, 5.9.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії.
Як зазначено в позові, між позивачем та відповідачем-2 існують договірні стосунки, оформлені договорами від 01.01.2019 № 1,01, договором від 01.01.2019 №4 про надання послуг із розподілу електричної енергії, які є аналогічними за змістом. Положення зазначених договорів у силу їх публічного характеру є ідентичними, тому за текстом їх положення приводяться як такі, що стосуються договору від 01.01.2019 № 4, договору від 01.01.2019 № 1,01 (далі - договір розподілу). 
Пунктом 3.1 договору розподілу передбачено, що облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього договору.
Згідно з пунктом 3.2 договору розподілу за підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача.
У пункті 3.4 договору розподілу передбачено, що визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається Адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.
Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, процеси та процедури для забезпечення формування даних щодо обсягу виробленої, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії з метою використання таких даних на ринку електричної енергії, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків із дотриманням рівних прав і без дискримінації учасників ринку електричної енергії визначені Кодексом комерційного обліку. 
Відповідно до п.5.1.6 розділу V “Улаштування вузлів обліку та інших засобів комерційного обліку електричної енергії” Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у разі розміщення вузла обліку не на комерційній межі фактичні обсяги електричної енергії в ТКО мають визначатися на основі результату вимірювання електричної енергії в точці вимірювання з урахуванням втрат електричної енергії в елементах електричних мереж між точкою вимірювання та ТКО, що визначаються відповідно до методичних рекомендацій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, та взаємоузгоджених алгоритмів формування даних комерційного обліку.
Відповідно до Постанови НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118 “Про затвердження Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період” ОСР надає на адресу ДПЗД “Укрінтеренерго” щомісячно дані (у разі наявності споживачів, розподіл яким здійснює АТ “Харківобленерго” “Звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД “Укрінтеренерго”.
На підставі наданих даних ДПЗД “Укрінтеренерго” формує та направляє рахунки та акти купівлі-продажу споживачу КП “Харківводоканал”.
Таким чином, як зазначає позивач, на ціну за електричну енергію що постачається споживачу на відповідному класі напруги впливають обсяги електричної енергії спожитої споживачем. В той же час рахунки, що виставляються за вищезазначеними договорами, мають суттєвий недолік, який покладає на позивача зобов`язання зі сплати обсягів електроенергії без врахування технологічних електричних втрат у мережах основного споживача (яким є КП “Харківводоканал”) при нарахуваннях субспоживачам, які для отримання електричної енергії на власні потреби використовують мережі, що належать КП “Харківводоканал”, не враховані вимоги щодо розрахунку втрат та балансу реактивної потужності.
Отже, за твердженням позивача, він, як споживач, по відношенню до субспоживачів послуг із розподілу електричної енергії, знаходиться у нерівних умовах господарювання.
Технологічні втрати електричної енергії в мережах споживача розраховуються відповідно до Методичних рекомендацій визначення технологічних втрат електроенергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затверджених наказом Міністерства палива та вугільної промисловості України від 21.06.2013 № 399 (надалі - Методичні рекомендації № 399). 
Згідно з зазначеними Методичними рекомендаціями № 399 втрати електричної енергії в електричній мережі (елементах електричної мережі) визначається за результатами вимірювань як різниця обсягів електричної енергії, обчислених за одночасно знятими показами лічильників, встановлених на вході і виході електричної мережі (елементів електричної мережі). У разі технічної неможливості або економічної недоцільності вимірювання втрат, їх (втрати) визначають розрахунковим шляхом відповідно до цих Методичних рекомендацій як суму втрат в окремих елементах електричної мережі. Розрахунок втрат проводиться для схеми нормального режиму.
У випадках, якщо у напряму передачі електричної енергії точку вимірювання встановлено після межі балансової належності елементів електричної мережі і ділянка мережі від межі балансової належності до точки вимірювання знаходиться на балансі споживача (субспоживача), то обсяг втрат додається до обсягів, визначених за показами засобів обліку споживача; у випадках, якщо точку вимірювання електричної енергії встановлено до межі балансової належності елементів електричної мережі і ділянка мережі від межі балансової належності до точки вимірювання знаходиться на балансі електропередавальної організації (основного споживача), то обсяг втрат віднімається від обсягів, визначених за показами засобів обліку споживача (формули 5.1, 5.2 пункту 5.4 розділу 5 “Загальні положення” Методичних рекомендацій № 399).
Відповідно до п. 1.2.3 ПРРЕЕ оператор системи розподілу в межах території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує розподіл електричної енергії власними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не виконують функції оператора системи розподілу, згідно з умовами ліцензії або відповідно до законодавства. Як убачається з наведених нормативно-правових актів оператор системи розподілу/передачі визначає обсяги електричної енергії, що використовуються споживачами/субспоживачами для забезпечення потреб електроустановок в межах території здійснення ліцензованої діяльності.
Пункт 4 ПРРЕЕ зобов`язує ОСР укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, та типової форми, встановленої Правилами.
У пункті 1.2.4. ПРРЕЕ передбачено, що договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднані на території діяльності оператора системи.
При цьому договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється оператором системи розподілу на підставі додатка 3 до цих Правил. 
У пункті 12.8 договорів № 1,01 та № 4 визначено, що “невід`ємною частиною договору є додатки”. 
Але, як зазначає позивач, станом на серпень 2025 року до КП “Харківводоканал” незважаючи на неодноразові вимоги, від відповідача-2 не надійшло пропозиції щодо укладення додатків №8А “Порядок розрахунку втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача (основного споживача), пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в електроустановки інших учасників роздрібного ринку”, а так само інших пов`язаних з цим належно оформлених додатків, які стосуються субспоживачів.
Разом з тим, на переконання позивача, надання або не надання зазначених додатків до договорів № 1,01 та № 4, у відповідності до приписів ККОЕЕ, не звільняє ОСР - АТ “Харківобленерго” від обов`язку виконання діючого законодавства з питань правильного визначення обсягів електричної енергії. При цьому, оператором системи розподілу АТ “Харківобленерго” розподіл обсягів електричної енергії, що використані КП “Харківводоканал” у серпні 2025 року, здійснений з порушенням зазначених вище нормативно-правових актів.
Так, як зазначено у позові, у серпні 2025 року до технологічних електричних мереж КП “Харківводоканал” було 27 приєднань субспоживачів (додаток “Перелік субспоживачів КП “Харківводоканал” за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 ).
У зв`язку з однотипністю технічних параметрів по усіх субспоживачах наводить обставини по лічильниках № 85457431 та 86615768 ВНС №1.
Відповідно до “Переліку субспоживачів КП “Харківводоканал” за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 до технологічних електричних мереж Водопровідної насосної станції №1 КП “Харківводоканал” (ВНС № 1) приєднано п`ять споживачів АТ “Харківобленерго”: Житловий будинок по вул. Конторська, 96/98; ФО ОСОБА_1 ; ПрАТ “ВФ Україна”; ТОВ “Лайфселл”; КП “Харківські теплові мережі”.
Позивач зазначає, що зазначені субспоживачі приєднані послідовно, тому втрати у мережі основного споживача (КП “Харківводоканал”), а саме від межі відповідальності між АТ “Харківобленерго” та КП “Харківводоканал” до межі відповідальності між КП “Харківводоканал” та кожним субспоживачем також мають бути враховані при розрахунку кількості розподіленої електричної енергії.
Для отримання електричної енергії на власні потреби субспоживачі використовують відповідно до “Однолінійних схем” наступне обладнання, що належить КП “Харківводоканал”: кабельна лінія 6 кВ - 3,926 км; кабельна лінія 0,4 кВ - 1,195 км; масляні вимикачі ВМГ - 10 - 5од; вимикачі навантаження ВН - 16 - 2 од.; статичні конденсатори – 5 од.; двухтрансформаторна ТП 6/0,4 кВ.
За твердженням позивача, технологічні втрати у зазначеному обладнанні мають бути розраховані та поділені пропорційно розподіленої у розрахунковому періоді електричної енергії. Після чого на зазначені обсяги втрат субспоживачів має бути зменшений обсяг розподіленої електроенергії за показами лічильників № 85457431 та 86615768 ВНС № 1. І так само має бути зменшений обсяг розподіленої електричної енергії КП “Харківводоканал” по кожному з 27 субспоживачів у кожному розрахунковому періоді (місяці).
Згідно із додатком №3.3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії від 01.01.2019 № 1,01 до електромереж КП “Харківводоканал” приєднані такі субспоживачі: Харківський регіональний центр з гідрометеорології з послідовним підключенням та 2 класом напруги; ФОП Данієлян С.А. з паралельним підключенням та 2 класом напруги; Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ДП “Чугуївський авіаційний ремонтний завод” з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ПрАТ “ВФ Україна” з паралельним підключенням та 2 класом напруги; МПП “Вітал” з послідовним підключенням та 2 класом напруги; ФОП Будянський О.М. з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ДП “Житловик” з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ПрАТ “Київстар” з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ПрАТ “ВФ Україна” з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ОСОБА_2 з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ОСОБА_3 з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ОСОБА_4 з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ОСОБА_5 з паралельним підключенням та 2 класом напруги; ФО ОСОБА_1 з послідовним підключенням та 2 класом напруги; ТОВ “Лайфсел” з послідовним підключенням та 2 класом напруги; КП “Харківські теплові мережі” з послідовним підключенням та 2 класом напруги, СПДФО “ ОСОБА_6 ” з послідовним підключенням та 2 класом напруги; ТОВ “Віраді” з послідовним підключенням та 2 класом напруги; КП “Жилкомсервіс” з послідовним підключенням та 2 класом напруги; ОСОБА_7 з послідовним підключенням та 2 класом напруги; Михальов С.В. з послідовним підключенням та 2 класом напруги; с. Флоринка з послідовним підключенням та 2 класом напруги, ОСОБА_3 , Житловий будинок по вул. Конторська, 96/98, ПрАТ “ВФ Україна”.
При цьому, як зазначено у позові, у складеному між позивачем та відповідачем-2 акті приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії, складених за серпень 2025 за договором №1,01 відсутня інформація про розмір технологічних втрат, які не враховуються відповідачем -1 при розрахунку вартості електричної енергії, яку необхідно сплатити позивачу. Таким чином, виставлені відповідачем-1 рахунки є помилковими та числові значення, зафіксовані в них, підлягають перерахуванню. Те саме, стосується і акту приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії складених за період серпень 2025 року за договором про розподіл електричної енергії від 01.01.2019 №4, з якого вбачається наявність зобов`язання зі сплати обсягів послуг розподіленої електроенергії без врахування технологічних електричних втрат у мережах основного споживача (яким є КП “Харківводоканал”) при нарахуваннях субспоживачам, які приєднані до ліній електропередачі КП “Харківводоканал” (11 приєднань). Такими субспоживачами є: ФОП Костенко Я.В., ПраТ “ВФ Україна”, Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова “Шляхрембуд”, Підприємство “Інвестконтракт”, Фірма “Онікс” ЛТД у формі ТОВ, КП “Жилкомсервіс” (розташований по вул. Біологічна, 1-Б, 1-А) КП “ХТС”, ФОП Нестеренко В.О., ПраТ Харківська Автобаза №3, ФОП Новіков М.М. відповідно до “Однолінійних схем”. Всього 38 приєднань субспоживачів у серпні 2025 року.
За змістом пункту 5.9.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії (далі - ККОЕЕ) обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачами, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання вузла обліку з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача. 
Згідно з пп.2 п. 5.9.2. зазначеного Кодексу у разі послідовного приєднання лічильників основного споживача та субспоживача, якщо точка передачі/розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, що належать на праві власності основному споживачу та ОС або іншому споживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів).
У пункті 5.9.7 ККОЕЕ передбачено, що величина технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах такого власника, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання, визначається оператором системи або ППКО (у ролі ОДКО) розрахунковим шляхом відповідно до методичних рекомендацій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, з урахуванням однолінійної схеми електропостачання. 
За змістом пункту 5.9.9 ККОЕЕ технологічні втрати електричної енергії в технологічних мережах розподіляються між власником технологічних електричних мереж та оператором системи пропорційно обсягам відбору (споживання) та передачі/ розподілу електричної енергії.
Проте, як зазначає позивач, всупереч зазначених положень, за численних звернень КП “Харківводоканал” вказаного здійснено не було. Акти-приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії не містять відомостей про обсяги споживання електроенергії субспоживачами у спірний період, а не встановлення цих даних призводить до неправильного визначення загального обсягу спожитої відповідачем електроенергії, та додаткових збитків КП “Харківводоканал”, що погіршують і без того скрутне фінансове становище підприємства.
Як вбачається з актів приймання-передачі послуг з розподілу за серпень-вересень 2025 року, який оператор системи розподілу АТ “Харківобленерго” наприкінці кожного розрахункового періоду передає позивачу, АТ “Харківобленерго” визначило обсяг спожитої КП “Харківводоканал” електричної енергії за серпень-вересень 2025 року без врахування втрат електричної енергії у електричних мережах цих субспоживачів (на ділянці від межі розподілу балансової належності КП “Харківводоканал” та цими субспоживачами до місця встановлення засобів обліку субспоживачів) та без врахування втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж позивача.
Таким чином, на переконання позивача, в обсягах електричної енергії, спожитої КП “Харківводоканал” в серпні-вересні 2025 року, враховуються втрати електричної енергії в електричних мережах субспоживачів на ділянці мережі від межі розподілу балансової належності між КП “Харківводоканал” та субспоживача до місця встановлення засобу обліку субспоживача, а також в повному обсязі втрати електричної енергії, пов`язані із спільним використанням технологічних електричних мереж КП “Харківводоканал”.
Отже, за твердженням позивача, наведені обставини та відповідні їм докази підтверджують, що визначені оператором системи розподілу АТ “Харківобленерго” обсяги електричної енергії за серпень-вересень 2025 року не відповідають фактичним обсягам електричної енергії, що КП “Харківводоканал” спожило у цей період, тому виставлені відповідачем 1 рахунки на оплату не відповідають вартості фактично спожитої позивачем електричної енергії за серпень-вересень 2025 року, тому без проведення відповідачем 2 коригувань обсягів електричної енергії за цей період неможливо правильно визначити їх вартість та виставити відповідачем 1 правильні рахунки на оплату цих обсягів.
Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
За приписами Закону України «Про ринок електричної енергії» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
В Законі України «Про ринок електричної енергії» надані наступні визначення: 
електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу;
оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності;
споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з розподілу.
Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. 
Взаємовідносини між Оператором системи та споживачами у серпні -вересні 2025 року регулювалися, зокрема «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. 
Відповідно до п.2.3.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком. Окремі фізичні точки комерційного обліку мають бути забезпечені засобами вимірювальної техніки, які дають можливість організувати комерційний облік за відповідним тарифом (ціною) на всій площадці вимірювання.
Електрична енергія, яка споживається (використовується) на об`єкті індивідуального побутового споживача на непобутові потреби, зокрема для підприємницької, господарської та незалежної професійної діяльності, надання платних послуг, здійснення нотаріальної діяльності, діяльності дата-центрів, центрів обробки даних, діяльності зі створення віртуальних активів (майнінгу), надання інших платних послуг, у тому числі у сфері сільського зеленого туризму тощо, обліковується за умовною (віртуальною) точкою комерційного обліку окремо та оплачується за цінами на універсальні послуги для малих непобутових споживачів за відповідний розрахунковий місяць (незалежно від потужності електроустановки об`єкта такого індивідуального побутового споживача).
Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку (п.2.3.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Згідно з п.2.3.14 Правил роздрібного ринку електричної енергії постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.
Кодекс комерційного обліку, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311, визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.
Відповідно до п.5.9.1 Кодексу комерційного обліку обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачами, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання вузла обліку з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.
Згідно з п.5.9.2 Кодексу комерційного обліку у разі послідовного приєднання лічильників основного споживача та субспоживача:
1) якщо точка передачі/розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать на праві власності основному споживачу та субспоживачу:
для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів);
обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається відповідно до показів лічильника субспоживача;
2) якщо точка передачі/розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, що належать на праві власності основному споживачу та ОС або іншому споживачу:
для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів);
для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем.
У п. 5.9.3 Кодексу комерційного обліку передбачено, що у разі паралельного приєднання лічильників основного споживача та субспоживача:
1) якщо точка передачі/розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать на праві власності основному споживачу та субспоживачу:
обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем, визначається за показами лічильника основного споживача;
обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається відповідно до показів лічильника субспоживача;
2) якщо точка передачі/розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, що належать на праві власності основному споживачу та ОС або іншому споживачу:
обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем, визначається за показами лічильника основного споживача;
для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем.
Виходячи з аналізу вказаних норм Кодексу комерційного обліку, визначення технологічних витрат електричної енергії прямо залежить від порядку (схеми) приєднання вузла обліку, як то послідовного чи паралельного приєднання лічильників. В свою чергу, як у випадку послідовного приєднання лічильників основного споживача та субспоживача, так і у випадку паралельного приєднання лічильників основного споживача та субспоживача, вирішальною обставиною для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачами є місце встановлення в суміжних мережах фізичної точки обліку електричної енергії за площадкою субспоживача відносно межі балансової належності сторін
Відповідно до п. 5.9.4 Кодексу комерційного обліку якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб`єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків відповідно до обраної основним споживачем комерційної пропозиції електропостачальника в розрахунковому періоді.
За змістом п.5.9.6 Кодексу комерційного обліку основний споживач та інші суб`єкти господарювання (власники електричних мереж), технологічні електричні мережі яких використовуються оператором системи для передачі/розподілу електричної енергії, мають надати відповідному оператору системи та ППКО (у ролі ОДКО) у повному обсязі необхідні вихідні дані для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії технологічними електричними мережами власника.
Відповідно до п. 5.9.8 Кодексу комерційного обліку порядок розрахунків величини технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах власників технологічних мереж та її значення зазначаються в договорах про передачу/розподіл електричної енергії.
Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, Кодексом комерційного обліку визначено, що облік технологічних втрат розраховується в залежності від схеми організації обліку (паралельного або послідовного приєднання) та межі встановлення точки передачі/розподілу електричної енергії субспоживачу, при цьому, в обох випадках обов`язок щодо організації складення відповідного балансу покладається на основного споживача, яким в даному випадку є позивач, шляхом його зобов`язання надати оператору систем, яким є відповідач, у повному обсязі необхідні вихідні дані для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії технологічними електричними мережами власника, водночас, порядок розрахунків величини технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах власників технологічних мереж та її значення зазначаються в договорах про передачу/розподіл електричної енергії. 
Таким чином, як Кодексом комерційного обліку, так і умовами договорів чітко визначено, що технологічні втрати електричної енергії розраховуються оператором системи розподілу на підставі вихідних даних для оформлення додатка, зазначеного в п. 18 додатку №4 до договорів, які КП “Харківводоканал” зобов`язаний був надати протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця.
Як свідчать матеріали справи, між АТ “Харківобленерго” та КП “Харківводоканал” укладені договори споживача про надання послуг з розподілу № 1,01 та № 4 від 01.01.2019, відповідно до п. 1.1. яких, цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - споживач) як послуги Оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.
У пункті 1.2 договору розподілу споживача визначено, що умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.
Згідно з п. 2.1 договорів від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4 Оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.
У пункті 2.2 договору розподілу споживача встановлено, що відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3.1 та 3.2 до цього договору.
Відповідно до пункту 3.1. договору розподілу споживача облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього договору.
За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт·год.).
Відповідно до п.3.2. договору розподілу споживача за підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача.
Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача.
За необхідності для споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць споживач (його постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до Адміністратора комерційного обліку (за необхідності).
Положеннями пункту 3.5. договору розподілу споживача встановлено, що визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається Адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.
За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних Оператора системи розподілу.
Відповідно до умов договорів розрахунки за розподілену електричну енергію проводяться по всіх точках приєднання, згідно з додатками 3.1 до договорів про постачання за відповідними показниками приладів обліку споживача. 
Відповідно до п. 5.1 зазначених договорів ціною цього договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача.
У п.7 додатку №4 “Порядок розрахунків” (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі 922/2947/20, яке набрало законної сили 05.02.2021) та до договору №4 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 28.01.2021 у справі 922/2948/20, яке набрало законної сили 02.03.2021) рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії надаються уповноваженому представнику споживача (п 6 цього додатку) Оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах Оператора системи розподілу. В разі неотримання споживачем рахунків Оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.
У відповідності до умов п. 15, 17-20 додатку №4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі 922/2947/20, яке набрало законної сили 05.02.2021) та до договору №4 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 28.01.2021 у справі 922/2948/20, яке набрало законної сили 02.03.2021) споживач зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати Оператору системи розподілу звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. Споживач надає Оператору системи розподілу дані про обсяги розподілу (споживання) електричної енергії з субспоживачами (покази лічильників) у випадку приєднання до мереж споживача інших споживачів (субспоживачів), а також зазначає у своєму звіті покази засобів обліку субспоживачів за розрахунковий місяць. 
Величина технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання, визначається Оператором системи розподілу розрахунковим шляхом відповідно до методичних рекомендацій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в електроенергетичному комплексі, з урахуванням однолінійної схеми електропостачання.
Порядок розрахунків величини технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача (основного споживача) та її значення визначаються окремим додатком до цього договору. 
Споживач власник електричних мереж, технологічні електричні мережі якого використовуються Оператором системи розподілу для передачі/розподілу електричної енергії, має надати Оператору системи розподілу у повному обсязі необхідні вихідні дані для оформлення додатка зазначеного в п. 18, а під час дії додатка вихідні дані необхідні для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії технологічними електричними мережами власника використовуються Оператором системі відповідно до умов додатку, зазначеному у п.18. 
У випадку не надання споживачем (основним споживачем) у повному обсязі необхідних вихідних даних для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії технологічними електричними мережами субспоживачів протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця або за відсутності додатка передбаченого п.18 цього договору, розрахунки за розподіл електричної енергії споживачу (основному споживачу) проводяться без врахування вищезазначених втрат.
Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, враховуючи те, що КП “Харківводоканал” не надав вказаних вихідних даних, розрахунки за розподіл електричної енергії споживачу (основному споживачу) проводяться Оператором системи без врахування усіх визначених на підставі таких втрат.
Перелік необхідних вихідних даних для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії визначений нормативним документом, а саме “Методичними рекомендаціями визначення технологічних втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання” (далі - Методичні рекомендації), затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №399 від 21.06.2013. 
Ці методичні рекомендації рекомендовано застосовувати для визначення технологічних витрат електричної енергії в елементах електричної мережі (силових трансформаторах, лініях електропередавання і реакторах) споживачів та інших суб`єктів господарювання при виконанні розрахунків обсягів споживання, передачі, постачання і виробництва електроенергії, для визначення технологічних витрат електричної енергії, що пов`язані з передачею електричної енергії електричними мережами суб`єктам господарювання, а також при складанні балансів електричної енергії в електричних мережах. Методичні рекомендації містять чіткий перелік узагальнених формул необхідних для проведення розрахунків втрат електроенергії в елементах технологічної мережі споживача. 
Крім того, відповідно до розділу 7 Методичних рекомендацій, витрати активної чи реактивної електроенергії в електричних мережах за розрахунковий період визначаються окремо для кожного елемента електричної мережі за перетоками активної чи реактивної електроенергії в точках обліку, розташованих на приєднанні елемента мережі у відповідності до узагальнених формул.
Таким чином, втрати активної і реактивної енергії в елементі електричного ланцюга, складеного з послідовних елементів електричної мережі, визначаються для кожного елемента електричної мережі (зокрема трансформаторів, кабелів КЛ, проводів ПЛ, вимикачів та інш.) окремо, при цьому, розрахунок втрат розпочинається із елемента мереж на приєднані якого розташована точка вимірювання.
Для розрахунку технологічних втрат в технологічних електричних мережах спільного використання необхідні відповідні вихідні дані. При цьому важливим для розрахунку, окрім інших даних, є саме визначення обсягу розподілу електричної енергії для забезпечення субспоживачів, так як, ця величина відома лише власнику електричних мереж та не відображується у звітах про обсяги розподіленої електричної енергії, які надаються оператору системи розподілу.
Для надання цієї інформації, власник мереж повинен забезпечити облік електричної енергії у кожному місці підключення (відгалуження) субспоживачів від власної електричної мережі.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, позивач є власником електричних мереж.
Разом з тим, матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів надання ним, як власником мереж, забезпечення обліку електричної енергії у кожному місці підключення (відгалуження) субспоживачів від власної електричної мережі.
Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції, оскільки КП “Харківводоканал” не організував розрахунковий облік у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у відповідача відсутня можливість самостійно виконати вимоги розділу 7 Методичних рекомендацій та провести всі розрахунки, що пов`язані зі спільним використанням технологічних електричних мереж КП “Харківводоканал”.
Також, відповідно до п. 17 додатку № 4 “Порядок розрахунків” до договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1,01 та № 4 величина технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання, визначається Оператором системи розподілу розрахунковим шляхом відповідно до методичних рекомендацій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в електроенергетичному комплексі з урахуванням однолінійної схеми електропостачання. Даний пункт договору повністю кореспондується з п. 5.9.7 Кодексу комерційного обліку електричної енергії.
Пункт 5.9.9 Кодексу комерційного обліку також застосовується Оператором системи розподілу під час проведення розрахунків. 
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у разі наявності усіх необхідних даних (перелік яких міститься у методичних рекомендаціях) для визначення величини технологічних втрат електричної енергії, наданих основним споживачем та з урахуванням однолінійної схеми електропостачання, оператором системи розподілу проводиться розрахунок у відповідності до вищезазначених методичних рекомендації. В подальшому розрахована величина технологічних втрат розподіляється між власником технологічних мереж та оператором системи пропорційно обсягам відбору (споживання) та передачі/розподілу електричної енергії. Необґрунтованим є висновок КП “Харківводоканал” про можливість пропорційного відрахування втрат від обсягу розподіленої електричної енергії основному споживачу, без попередньо проведеного розрахунку, так як необхідно з`ясувати яку ж саме величину втрат необхідно розподілити між власником технологічних мереж та оператором системи розподілу. Таким чином, відсутні будь-які суперечності між умовами договору та Кодексом комерційного обліку електричної енергії. 
Доказів надання позивачем у повному обсязі необхідних вихідних даних, як для проведення розрахунку, так і для укладання відповідного додатку до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, позивачем під час розгляду даної справи не надано, тому доводи позивача щодо наявності бездіяльності АТ “Харківобленерго” правомірно визнано судом першої інстанції необґрунтованими. 
При цьому, умовами договорів, як №4, так і №1,01, встановлено, що у випадку ненадання споживачем (КП “Харківводоканал”) вказаних даних розрахунки за розподіл електричної енергії споживачу (основному споживачу) проводяться без врахування вищезазначених втрат.
Умовами договорів встановлено, що при визначенні обсягу розподіленої електричної енергії враховуються технологічні втрати, проте виникненню обов`язку відповідача врахувати такі втрати, передує обов`язок позивача надати відповідні вихідні дані у відповідний строк. Без виконання такого обов`язку КП “Харківводоканал” визначення самостійно відповідачем таких втрат, згідно умов договорів, є неможливим.
Відповідно до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між АТ “Харківобленерго” та ДПЗД “Укрінтеренерго” на підставі заяви-приєднання, підписаної 19.12.2018, оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника, згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання.
Також, позивачем не надано та у матеріалах справи відсутні докази дотримання останнім процедури визначення технологічних втрат, передбаченої умовами пунктів 15, 17-20 додатку №4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі 922/2947/20, яке набрало законної сили 05.02.2021) та до договору №4 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 28.01.2021 у справі 922/2948/20, яке набрало законної сили 02.03.2021).
Отже, як Кодексом комерційного обліку, такі і умовами договорів чітко визначено, що технологічні втрати електричної енергії розраховуються оператором системи розподілу на підставі вихідних даних для оформлення додатка, зазначеного в п. 18 додатку №4 до договорів, які КП “Харківводоканал” зобов`язаний був надати протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки КП “Харківводоканал” не надав вказаних вихідних даних і докази надання у матеріалах справи відсутні, розрахунки за розподіл електричної енергії споживачу (основному споживачу) проводяться Оператором системи без врахування усіх визначених на підставі таких даних втрат.
Споживач власник електричних мереж, технологічні електричні мережі якого використовуються Оператором системи розподілу для передачі/розподілу електричної енергії, має надати Оператору системи розподілу у повному обсязі необхідні вихідні дані для оформлення додатка, зазначеного в п. 18, а під час дії додатка вихідні дані необхідні для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії технологічними електричними мережами власника використовуються Оператором системі відповідно до умов додатку зазначеному у п.18.
У випадку не надання споживачем (основним споживачем) у повному обсязі необхідних вихідних даних для визначення та врахування величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею/розподілом електричної енергії технологічними електричними мережами субспоживачів протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця або за відсутності додатка, передбаченого п.18 цього договору, розрахунки за розподіл електричної енергії споживачу (основному споживачу) проводяться без врахування вищезазначених втрат.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, у даному випадку умовами договору встановлено, що при визначенні обсягу розподіленої електричної енергії враховуються технологічні втрати, проте для виникнення обов`язку у відповідача 2 врахувати такі втрати, передує обов`язок саме у позивача надати відповідні вихідні дані у відповідний строк. Без виконання такого обов`язку КП “Харківводоканал” визначення самостійно відповідачем таких втрат, згідно умов договорів, є неможливим.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ДПЗД “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 11.06.2025 №41/6-ПД/25 та за період вересень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії» від 10.09.2025 №25/9-ПД/25, колегія суддів зазначає наступне.
Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України “Про ринок електричної енергії”.
Відповідно до положень частини 2 статті 2 Закону України “Про ринок електричної енергії” основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку, іншими нормативно-правовими актами.
У частині 5 цієї ж статті Закону встановлено, що Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником “останньої надії”.
Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України “Про ринок електричної енергії” функціонування ринку електричної енергії здійснюється, зокрема, на принципах забезпечення енергетичної безпеки України, збереження цілісності, забезпечення надійного та ефективного функціонування ОЕС України та відповідальності учасників ринку за недотримання правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку.
Також, положеннями Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії врегульовано відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а також встановлено окремий порядок укладення договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”.
Так, відповідно до ч.6 ст. 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. 
Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу. 
Відповідно до ч.9 ст.64 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачальник “останньої надії” постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник “останньої надії” припиняє електропостачання споживачу.
При цьому, відповідно до положень ч.8 ст.64 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачальник “останньої надії” здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Крім цього, положеннями пункту 1.2.9 ПРРЕЕ встановлено, що постачальник “останньої надії” здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, зміст якого визначається постачальником “останньої надії” на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”.
Відповідно до пункту 3.4.4 ПРРЕЕ постачальник “останньої надії” здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
У пункту 6.2.3. ПРРЕЕ визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Отже, договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” є публічним договором приєднання, вважається укладеним у визначених законодавством України та ПРРЕЕ випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”.
Згідно з положеннями п.3 частини 1 статті 57 Закону України “Про ринок електричної енергії” електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України “Про ринок електричної енергії” визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України “Про ринок електричної енергії”.
Згідно з п. 13.1. публічного договору споживача договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.
Визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками здійснюється адміністратором комерційного обліку (далі - АКО).
При цьому, відповідно до положень постанови НКРЕКП від 28.12.2018 №2118, оператор системи розподілу шляхом визначення фактичних обсягів купівлі електричної енергії електропостачальниками за розрахунковий місяць у наступному розрахунковому місяці, проводить віднесення цих обсягів купівлі електричної енергії на постачальника "останньої надії", тобто обсяги спожитої та несплаченої електричної енергії споживачами, ОСР здійснює запис на постачальника “останньої надії” на платформі MMS.
Водночас, вказані позивачем у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог положення нормативно-правових актів, зокрема, щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії не стосуються здійснення діяльності постачальником “останньої надії”, а регулюють відносини і діяльність інших учасників ринку.
Відповідно до ст. 45 Закону України “Про ринок електричної енергії” розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.
Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, Кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Так, відповідно до частини 3 статті 46 Закону України “Про ринок електричної енергії” оператор системи розподілу зобов`язаний, зокрема, при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.
Відповідно до положень пункту 10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 “Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії” до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.
Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 1470 від 27.12.2017 (із змінами), а саме підпунктом 29 пункту 2.2 глави 2 встановлено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен, в тому числі надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку, в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно- правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Відповідно до положень пункту 1.2.15 ПРРЕЕ на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику “останньої надії” оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 “Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії” та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118 (із змінами, далі - Тимчасовий порядок).
При цьому, факт споживання електричної енергії споживачем оператор підтверджує шляхом надання постачальнику “останньої надії” звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.
Положеннями пункту 6.2. Тимчасового порядку встановлено, що до 8 числа М+1 (місяця, що є наступним за розрахунковим місяцем) ОСР на підставі фактичних обсягів надходження електричної енергії до електричних мереж та фактичного корисного відпуску електричної енергії по кожному споживачу за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії ОСР/ НЕК формують, зокрема: фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії по кожному електропостачальнику у місяці, у т. ч. з розбивкою по групі "а" та групі "б" та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії у розрахунковому місяці по кожному споживачу.
Таким чином, ДПЗД “Укрінтеренерго” отримує всю інформацію про споживачів, які стали споживачами підприємства ДПЗД “Укрінтеренерго” саме від ОСР, оскільки згідно з ч. 8 ст. 64 Закону України “Про ринок електричної енергії”, постачальник “останньої надії” здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Проте позивач, як у позовній заяві, так і під час розгляду справи, посилається на неналежне виконання відповідачем 1 свого обов`язку щодо визначення обсягів розподіленої електричної енергії за серпень-вересень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6-ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9-ПД/25 без врахування технологічних втрат розподілу електричної енергії по субспоживачам.
Водночас, як правильно зазначено судом першої інстанції, у ДПЗД “Укрінтеренерго” такий обов`язок відсутній та наявність у відповідача 1 такого обов`язку позивачем належними та допустимими доказами не доведено. При цьому, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів дотримання саме з боку позивача процедури визначення технологічних втрат, передбаченої умовами п.15, 17-20 додатку № 4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі 922/2947/20, яке набрало законної сили 05.02.2021) та до договору №4 від 01.01.2019 (в редакції, викладеній в рішенні Господарського суду Харківської області від 28.01.2021 у справі 922/2948/20, яке набрало законної сили 02.03.2021).
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов`язання ДПЗД “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 11.06.2025 №41/6- ПД/25 та за період вересень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії» від 10.09.2025 №25/9- ПД/25, є такими, що задоволенню не підлягають.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що фактично позовні вимоги позивача в наведеній вище частині є похідними від вимог про зобов`язання Акціонерне товариство “Харківобленерго” провести перерахунок обсягів електричної енергії, спожитих за період серпень-вересень 2025 року Комунальним підприємством “Харківводоканал”, розподілених під час виконання договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4, у задоволенні яких судом було відмовлено.
Також необґрунтованими є твердження скаржника про те, що в рішенні не зазначено, що суд не розглянув клопотання позивача про призначення експертизи, з огляду на те, що судом першої інстанції було розглянуто клопотання позивача про призначення у даній справі експертизи та ухвалою суду від 25.11.2026, зокрема, було відмовлено у задоволенні даного клопотання. 
Щодо оскарження позивачем додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі №922/3462/25, колегія суддів зазначає наступне.
11.02.2026 до суду через від представника Комунального підприємства "Харківводоканал" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій КП "Харківводоканал" зазначено про те, що у мотивувальній частині рішення на сторінках 12, 13, 20, 22, 28, 29 йдеться про те, що суд вирішив справу за таким обсягом позовних вимог:
1. Зобов`язати Акціонерне товариство “Харківобленерго” провести перерахунок обсягів електричної енергії, спожитих за період серпень 2025 року Комунальним підприємством “Харківводоканал” розподілених під час виконання договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1,01 та від 01.01.2019 №4.
2. Зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренерго” на підставі здійсненого Акціонерним товариством “Харківобленерго” перерахунку обсягів електричної енергії виставити Комунальному підприємству “Харківводоканал” нові рахунки на оплату вартості електричної енергії, спожитої за період серпень 2025 року за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 11.06.2025 №41/6- ПД/25 та договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” від 10.09.2025 №25/9- ПД/25.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За результатами розгляду поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції прийнято додаткове рішення, яким у задоволенні заяви було відмовлено.
Фактично доводами апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення є те, що у даному випадку місцевий господарський суд повинен був постановити судове рішення у формі «ухвали», тобто посилається на невідповідність форми судового рішення положенням статті 244 ГПК України.
Колегія суддів зазначає, що положеннями ч.5 ст.244 ГПК України передбачено, що у разі відмови у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення приймається ухвала, що підтверджує доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права.
В той же час відповідно до абз.2 ч.2 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку використання судом неправильної форми процесуального документу у вигляді «додаткового рішення» замість «ухвали» не призвело до прийняття неправильного по суті судового рішення, що не спростовується апелянтом, тому не є підставою для його скасування.
Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 27.01.2026 у справі №922/3462/25 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі №922/3462/25 без змін, як такі, що постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 27.01.2026 у справі №922/3462/25 залишити без змін.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі №922/3462/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.  

Повна постанова складена 01.06.2026.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов 

Суддя І.В. Тарасова