С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2-о/760/255/26
В справі 760/4472/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
02 червня 2026 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.

розглянув у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання спадкоємиці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІІ. Описова частина
29 січня 2026 року Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 .
24 лютого 2026 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та призначено судове засідання у справі.
Заявниця, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначала, що з 24 листопада 1979 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . За час перебування у шлюбі у подружжя народилася дочка - ОСОБА_3 . Заявниця разом із чоловіком постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заповіту за життя він не складав, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна увійшла, зокрема, 1/6 частка вказаної квартири, що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.01.2001, виданого в порядку приватизації державного житлового фонду.
Заявниця зазначала, що є спадкоємицею першої черги за законом, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважала, що спадщину після смерті чоловіка прийняла. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, проте постановою від 25.07.2025 № 1442/82-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що нею не підтверджено постійне проживання зі спадкодавцем на день його смерті та пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини.
Заявниця вказувала, що підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем витягом з реєстру територіальної громади або довідкою про реєстрацію місця проживання неможливо, оскільки відповідна інформація у реєстрах відсутня, а м. Горлівка Донецької області віднесене до переліку територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з наведеним, з метою захисту свого права на спадкування, Заявниця просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за вказаною адресою.
У судове засідання, призначене на 02 червня 2026 року, учасники справи не з`явилися. Від представника Заявниці - адвоката Войтовича М.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що 24 листопада 1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 24.11.1979. За час перебування у шлюбі у подружжя народилася дочка - ОСОБА_3 .
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 81990380 від 25.07.2025 та довідкою про причину смерті № 798 від 27.09.2010. За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом.
Встановлено, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла 1/6 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.01.2001, виданого в порядку приватизації державного житлового фонду. Зазначені обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Реєстру прав власності на нерухоме майно) від 13.01.2026, згідно з якими вказана квартира перебувала у приватній спільній частковій власності шести співвласників, у тому числі ОСОБА_2 (частка 1/6) та Заявниці ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , а отже - спадкоємицею першої черги за законом.
Встановлено, що Заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі на день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначений факт підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, а саме:
- нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 (дочки спадкодавця та Заявниці) від 13.08.2025, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярошенком С.В., у якій підтверджується, що ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_1 за однією адресою - у квартирі АДРЕСА_2 - до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС 8864476 від 17.04.2010 та медичною довідкою серії 2МДИ № 718674 від 09.12.2009, у яких зазначено місце проживання (реєстрації) ОСОБА_2 за вказаною адресою;
- свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.01.2001 та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2026, що підтверджують спільне володіння подружжям квартирою, яка була місцем їх постійного проживання.
Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 25.07.2025 № 1442/82-31 Заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 - у зв`язку з тим, що нею не підтверджено постійне проживання зі спадкодавцем на день його смерті та пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Спадкову справу зареєстровано 25.07.2025 (витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 81990380 від 25.07.2025).
Суд враховує, що м. Горлівка Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За інформацією Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (лист № 1401.2.4-3117/14.2-25 від 05.11.2025) відомості стосовно ОСОБА_2 в інформаційно-комунікаційній системі ДМС відсутні, а провести вичерпні перевірки стосовно зазначеної особи неможливо у зв`язку з тимчасовою окупацією відповідної території. За таких обставин Заявниця об`єктивно позбавлена можливості підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем витягом з реєстру територіальної громади чи довідкою про реєстрацію місця проживання.
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною другою статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Той із подружжя, хто пережив спадкодавця, належить до першої черги спадкоємців за законом (стаття 1261 ЦК України).
Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем, законом встановлено презумпцію прийняття ними спадщини, яка може бути спростована лише поданням заяви про відмову від спадщини. Для таких спадкоємців закон не вимагає окремого звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення відповідного факту.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), згідно з якою частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, які можуть і не збігатися. Державна реєстрація місця проживання сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання, а так само її відсутність (чи неможливість її підтвердження) не спростовує факту такого проживання, якщо відповідні обставини підтверджуються іншими належними та допустимими доказами. Таким чином, Цивільний кодекс України не ставить факт прийняття спадщини спадкоємцем, який проживав разом зі спадкодавцем, у залежність від наявності його реєстрації за відповідною адресою.
Статтею 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та можуть встановлюватися судом у порядку окремого провадження. Частиною другою цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Встановлення факту постійного проживання Заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне їй для реалізації права на оформлення спадщини, а отже породжує юридичні наслідки. Іншого, ніж судовий, порядку встановлення цього факту законом не передбачено. Спір про право, який підлягав би розгляду в порядку позовного провадження, у справі відсутній: інші спадкоємці своїх прав на спадкове майно не оспорюють, заперечень проти заяви до суду не надходило, а дочка спадкодавця ОСОБА_3 факт спільного проживання батьків підтвердила.
Оцінивши надані докази в їх сукупності за правилами статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що факт постійного проживання Заявниці ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - знайшов своє підтвердження, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

IV. Резолютивна частина
Керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд вирішив:
1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
3. Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: