Справа № 575/801/20
1-кп/583/46/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді      ОСОБА_1 
за участю секретаря судовго засідання    ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
потерпілого ОСОБА_4 
його представника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
його захисника ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження № 12016200150000211 від 05 листопада 2016 року щодо 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Добрянське Великописарівського району Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм 23 ДПСЧ 6 ДРПЗ в Сумській області, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, 
установив:
Обвинувачений ОСОБА_6 4 листопада 2016 року о 18 годині, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Грушевського в смт. Велика Писарівка Охтирського району Сумської області в напрямку від центра населеного пункту до автовокзалу, в порушення вимог п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, рухаючись в темну пору доби із перевищенням максимально допустимої швидкості руху в межах населеного пункту, маючи можливість виявити небезпеку для руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , який рухався на велосипеді «BENETTO» в попутному напрямку, чим скоїв дорожньо-транспортну пригоду. 
В результаті дорожньо-транспортну пригоду потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної, скроневої кістки, скулової дуги, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забійної рани скроневої області справа, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 117 від 20 березня 2017 року є небезпечними для життя та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень . 
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України не визнав та пояснив, що 4 листопада 2016 року близько 18 години на власному автомобілі марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Грушевського в смт. Велика Писарівка Охтирського району Сумської області в напрямку від центра населеного пункту до автовокзалу з ввімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю 50-55 км/год, 80-100 м від правого краю дороги, так як були калюжі. Зустрічних і попутних транспортних засобів на шляху не було. Вуличне світло було відсутнє. Велосипедиста побачив у світлі фар за мостом, який рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі руху у темному одязі, велосипед не був обладнаний катафотами та ліхтариками. Велосипедист рухався прямолінійно та не створював небезпеки в його русі, тому він продовжив рух прямо не змінюючи напрямок. Коли він наблизився до велосипедиста, останній здійснив різкий маневр вправо. Оскільки відстань від автомобіля до велосипедиста вже була маленькою, він почав гальмувати, після чого велосипед ударився у переднє ліве колесо автомобіля і впав на проїзну частину. Це була секунда часу. До зіткнення з велосипедистом подолав відстань приблизно 18 м. Після того, як сталася ДТП він ввімкнув аварійні габарити, підійшов до потерпілого, який сидів на дорозі і щось говорив. Зупинивши автомобіль він особисто викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Поліцейський автомобіль саме в цей час рухався в зустрічному напрямку і зупинився. Вважає, що за таких умов велосипедист винен в скоєнні ДТП, до того ж останній, на його переконання, перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як від нього було чути запах алкоголю. 
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 його винуватість підтверджується показами потерпілого та свідків, наданими у судовому засіданні під присягою.
Так потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що 4 листопада 2016 року близько 18 години, приїхав з роботи додому, взявши велосипед дружини, червоного кольору, і виїхав з дому в напрямку автовокзалу, їхав по своїй смузі руху, оскільки велосипед не був обладнаний ліхтариком, але на задньому щитку був відбивач, намагався рухатися ближче до центру дороги, приблизно 1,5 м від бардюра. По вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка отримав удар, після чого знепритомнів. В той час біля відділу поліції вмикали освітлення. Намагався їхати прямолінійно, зі швидкістю приблизно 10-15 км/год. Дорога була мокра після дощу, без розмітки та бордюр. Можливо за мостом була калюжа. По дорозі транспортні засоби та пішоходів не зустрічав. Обставини ДТП не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. Пам`ятає лише гул автомобіля безпосередньо перед зіткненням, не встиг зміститися вправо, тільки почав робити маневр, хотів уникнути зіткнення та відчув удар. Декілька місяців лікувався в обласній лікарні, проходив реабілітацію у санаторії. Наслідки ДТП відчуває зараз, оскільки погіршився стан здоров`я. Приймав 0443асть у слідчому експерименті з участю понятих, автомобіля та велосипеда. Наразі претензій до обвинуваченого не має. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що близько 10 років тому, восени у вечірній час рухався велосипедом по вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка зі сторони автостанції в напрямку центра селища по тротуару та побачив, що з центра селища також рухався автомобіль зі швидкістю близько 60 км/ год з ближнім світлом фар. Розминувшись з автомобілем почув звук різкого гальмування та удар. Чи було вуличне освітлення не звернув увагу, але на дворі ще було видно. Чи були опади не пам`ятає. На місці ДТП калюжі не було. Повернувся на місце ДТП та побачив потерпілого, який лежав по середині дороги та разом з водієм автомобіля вони перенесли його на узбіччя дороги, він в втрачав свідомість. Після цього до місця події підійшли інші свідки. Автомобіль знаходився на проїзній частині недалеко від потерпілого. Він сказав водію викликати швидку медичну допомогу. Де був велосипед не пам`ятає, але коли їхав, велосипедиста не помітив. Самого ДТП не бачив.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що всіх обставин події не пам`ятає, оскільки пройшов значний проміжок часу та восени близько 10 років тому у вечірній час вона йшла по вул. Ленінградській (на той час) в смт. Велика Писарівка зі сторони автостанції в напрямку центу по тротуару. На дорозі ближче до тротуару рухався велосипедист в сторону автовокзалу, а на зустріч їй їхав автомобіль. Заходячи за поворот почула свист гальм автомобіля та удар. Повернувшись побачила чоловіка, який лежав на проїзній частині дороги. До місця пригоди не підходила. Коли поверталася назад, то на місці пригоди вже була поліція. На досудовому слідстві її допитували працівник поліції в присутності вчителя. Крім того вона приймала участь у слідчому експерименті, але подробиць не пам`ятає. 
Свідок ОСОБА_10 повідомила, що вона була присутня під час допиту учениці школи ОСОБА_9 працівником поліції Котляровим, якого знає як мешканця смт. В.Писарівка, з приводу обставин, свідком яких стала неповнолітня особа. Це був 2016-2017 рік. Кисла навчалася у школі, де вона працювала і попросила супроводжувати її до поліції, оскільки її мати на той час не могла з нею йти. Після допиту вона підписала протокол. 
Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що вона на прохання слідчого ОСОБА_12 приймала участь у слідчому експерименті на вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка. На дорозі був велосипед, автомобіль. Під час слідчого експерименту проводилися заміри на дорозі, уточнялася видимість з водійського сидіння автомобіля велосипедиста при дальньому та ближньому світлі фар. Вона, перебуваючи в автомобілі на водійському сидінні велосипед бачила з усіх визначених точок та при дальньому та ближньому освітленні. Крім того на місці проведення слідчого експерименту була ОСОБА_13 , яка працювала разом з нею, чоловік, який проживав неподалік місця пригоди, був потерпілий разом з дружиною, слідчий з м. Охтирки, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також інші працівники поліції, яких вона не знає. Час і дату проведення слідчого експерименту на даний час вже не пам`ятає. Після завершення слідчого експерименту вони підписали протокол. 
Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що свідком самої дорожньо-транспортної події вона не була, але на прохання працівників поліції приймала участь як понята разом з ОСОБА_11 під час слідчого експерименту. Тоді ОСОБА_11 садили за кермо автомобіля, вмикали дальнє і ближнє світло фар і запитували чи вона бачить велосипед на певній відстані. Де був розташований велосипед не пам`ятає. При цьому були присутні також працівники поліції, чи був потерпілий не пам`ятає. Слідчий експеримент проводився по вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка, приблизно о 17 годині.
Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що з обвинуваченим перебувають у дружніх відносинах, разом працювали. Того дня, коли сталася ДТП, домовлялися з ОСОБА_6 зустрітися та коли приїхав на місце зустрічі, то побачив, що сталася ДТП, бачив автомобіль ОСОБА_6 , який стояв ближче до узбіччя дороги, поліцейських. Подробиці ДТП йому не відомі. Було темно, вуличного освітлення не було.
Свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що у 2016 році працював лікарем-хірургом у Великописарівської ЦРЛ. Каретою швидкої допомоги був доставлений ОСОБА_4 після отриманих травм в результаті ДТП, а саме під час руху на велосипеді його збив автомобіль. Потерпілий не пам`ятав подій, погано орієнтувався, але перебував при свідомості. Точно не пам`ятає чи перебував він у стані алкогольного сп`яніння, чи ні, як і інших обставин тих подій. 
Свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що приблизно 6-7 років тому восени у темну пору доби він на автомобілі їхав по вул. Грушевського в смт. В. Писарівка від автовокзалу до центру селища та за 50 м за мостом побачив дорожньо-транспортну подію з участю автомобіля Шевроле чорного кольору і на дорозі лежав велосипед. Він доповів черговому відділу поліції про ДТП, сказав щоб викликали швидку допомогу. Спілкувався з водієм автомобіля та бачив потерпілого, який був при відомості біля велосипеду, від нього був запах алкоголю. Був на місці до приїзду групи поліцейських, приблизно 20 хв. Чи було вуличне освітлення не пам`ятає. Швидка допомога приїхала після приїзду працівників поліції. Розташування транспортного засобу та велосипеду на дорозі на даний час не пам`ятає, як і пошкодження автомобіля та краще це пам`ятав, коли давав показання попередньому складу суду (в районі господарства № 21 стояв автомобіль на проїзній частині своєї полоси руху з пошкодженнями зліва, біля якого знаходився ОСОБА_6 . На зустрічній полосі руху знаходився велосипед. Було темно і на місці ДТП вуличне світло було відсутнє. Дорожнє покриття було в належному стані). 
Свідок ОСОБА_20 повідомив, що проживає на АДРЕСА_2 , будинок знаходиться одразу за мостом. Точної дати не пам`ятає, але коли вийшов з двору, побачив на проїзній частині, ближче до узбіччя, автомобіль. Велосипеда не бачив, біля сусідського господарства стояв ОСОБА_4 разом з сусідом, який його підтримував та який повідомив про ДТП. Свідком ДТП не був. 
Свідок ОСОБА_21 повідомив, що у листопаді 2016 року, дати точно не пам`ятає, близько 17 години 30 хвилин він на мопеді повертався від матері та рухався по вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка до центру селища. Вуличне світло не горіло, тому він користувався, крім фари на мопеді, ліхтариком. Сніку, туману, дощу також не було. На дорозі побачив автомобіль, з лівої сторони якого була вм`ятина та який знаходився на проїзній частині дороги в напрямку автовокзалу. Автомобіль чорного кольору, біля нього стояв ОСОБА_6 . Присвітивши ліхтариком побачив обабіч дороги на тротуарі ОСОБА_4 . Велосипеда не бачив. Порадив ОСОБА_22 викликати карету швидкої допомоги. На місці події був працівник поліції Климко. На дорозі бачив сліди гальмування автомобіля. 
Свідок ОСОБА_23 повідомив, що на прохання поліцейських був понятим при проведенні слідчого експерименту по вул. Грушевського смт. Велика Писарівка. Подробиць проведення слідчого експерименту він не пам`ятає. Була холодна пора року, сутінки. Працівники поліції проводили заміри на дорозі, тормозний шлях, а також дослідження видимості з автомобіля велосипедиста. Йому були роз`яснені права і він спостерігав за проведенням слідчої дії. Після складання протоколу підписав його.
Крім того винуватість ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. 
Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 4 листопада 2016 року, проведеного за участю понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , а також спеціалістів ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , з додатками у виді схеми до протоколу ОМП та фототаблиці, відповідно до якого зафіксовано огляд ділянки проїзної частини вул. Грушевського смт. Велика Писарівка по напрямку до автовокзалу «В.Писарівка» у темну пору доби, при штучному освітленні електричним ліхтариком. Покриття дороги асфальто-бетонне, вологе, дорога рівна, вибоїни чи ями відсутні. Краї дороги обмежені ґрунтовим покриттям. За орієнтир взято бетонну електроопору «42/02 А-1», що розміщена з правої сторони від дороги на відстані 5,9 м до правого краю проїзної частини. Навпроти орієнтиру ширина проїзної частини становить 7,1 м, розмітка відсутня. На узбіччі дороги виявлено автомобіль марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору зі слідами ДТП в лівій передній частині: розбита ліва передня фара, пошкоджене ліве переднє крило, розбите переднє лобове скло з лівої сторони. Автомобіль передньою частиною направлений в сторону автовокзалу.Праве переднє колесо автомобіля знаходиться на лівому краю дороги, заднє праве колесо знаходиться на відстані 0,1 м до краю проїзної частини на відстані 31 м за орієнтиром, а праве переднє колесо знаходиться на відстані 33 м за орієнтиром. Майже по центру дороги знаходиться велосипед червоного кольору з механічними пошкодженнями з правого боку. Велосипед лежить на правому боці на асфальті передньою частиною направлений до центру селища. Відстань від передньої вісі до орієнтиру 29,5 м та до краю дороги 4,7 м, заднє колесо знаходиться на відстані 5,1 м до краю дороги і на відстані 30 м за орієнтиром. На асфальтному покритті виявлено слід гальмування у вигляді двох паралельних ліній: правий слід починається на відстані 2,2 м до правого краю дороги та на відстані 4 м за орієнтиром. Довжина слідів гальмування обох становить 25 м. Правий слід закінчується на краю дороги з правої сторони на відстані 29,5 м. за орієнтиром. Між коліями гальмівного сліду на відстані 3,1 м до правого краю проїзної частини та на відстані 10,5 м. за орієнтиром знаходиться чоловіча в`язана шапка темного кольору (т.1 а.с. 92-96).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17 березня 2017 року о 20 годині 40 хвилин за участю потерпілого ОСОБА_4 та спеціаліста ОСОБА_26 , у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_23 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 на місці пригоди пояснив, що він рухався на велосипеді зі швидкістю 10 км/год в межах попутної смуги по вул. Грушевського смт. В-Писарівка, у напрямку від центра до автовокзалу. Позаду нього у попутному напрямку по цій же смузі руху рухався автомобіль із увімкненими фарами у ближньому режимі. Після контакту з автомобілем він впав на проїзну частину та втратив свідомість. Крім того зазначив, що пішоходів, дітей, інших транспортних засобів на дорозі не було. На місці пригоди потерпілий вказав місце зіткнення на відстані 88 м від лінії орієнтиру та 3,0 м від правого краю проїзної частини, де була задня частина велосипеду. При цьому повідомив, що рухався зі швидкістю 10 км/год, швидкість автомобіля йому невідома. З метою встановлення видимості перешкоди в напрямку руху автомобіля був використаний автомобіль марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 з ввімкненим світлом головних фар у ближньому режимі та велосипед потерпілого, сам потерпілий одягнений в одяг, що і під час події. При цьому встановлено, що видимість задньої частини велосипеда, де встановлено катафот, настає з відстані 112, 3 м, видимість елементів проїзної частини становить 63, 2 м ( Т.1 а.с. 107-112).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17 березня 2017 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей ОСОБА_13 , спеціаліста ОСОБА_26 та понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , відповідно до якого свідок на місці дорожньо-транспортної пригоди повідомила, що вона 4 листопада 2016 року близько 17 години 30 хвилин рухалася пішки по тротуару не далеко від місця події по вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка, минула міст та побачила легковий автомобіль, що рухався по своїй смузі руху, ближче до осьової смуги, в бік автостанції. Минувши транспортний засіб почула глухий звук удару, а коли обернулася помітила, що автомобіль продовжив рух. При цьому на місці показала свій напрям руху та рух автомобіля. Під час демонстрації подій, які вона спостерігала, зауважила, що побачила зустрічного велосипедиста знаходячись на відстані 128,4 м від орієнтиру та 6,0 м до краю проїзної частини. Велосипедист рухався один. Зустрічний автомобіль вони виявила знаходячись на відстані 191,0 м до орієнтиру та 6,8 м до краю проїзної частини. Автомоібль рухався зі світлом фар у ближньому режимі в межах своєї смуги руху. Крім того повідомила, що на час події дощу, опадів, чи туману не було, на дворі було вімкнено вуличне освітлення.
Даними протоколу проведення слідчого експеременту від 17 березня 2017 року за участю свідка ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_26 , понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_23 , відповідно до якого свідок повідомив, що 4 листопада 2016 року близько 18 години він рухався тротуаром вул. Грушевського в смт. Велика Писарівка в напрямку до центру міста. В зустрічному напрямку рухався легковий автомобіль з умікненими фарами ближнього світла по своїй смузі руху зі швидкістю 50 км на годину. Розминувшись з автомобілем він почув глухий звук, схожий на удар, та зупинився надати допомогу. Крім того на місці ДТП свідок вказав, що на момент зустрічного розїзду, знаходився на відстані 0,3 м від краю пішохідної доріжки, лдінія розїзду на відстані 16,2 м від орієнтиру – лінії електроопори №42/02-А-1, првий габарит автомобіля на відстані 2,2 м відносно краю проїзної частини, але зауважив, що зустрічного велосипедиста не спостерігав. Дощу, опадів або туману не було ( т. 1 а.с. 119-124).
Даними висновку експерта № 117 від 14 березня 2017 року, за результатом проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 у хірургічному відділенні Охтирської ЦРЛ та нейрохірургічному відділенні СОКЛ встановлено діагноз: ВЧМТ, лінійний перелом правої тім`яної, скроневої кістки, скулової дуги, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, забійна (ушита) рана скроневої області справа. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, небезпечні для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Давність нанесення цих ушкоджень може відповідати даті, зазначеній у постанові, про що свідчить відсутність ознак зрощення переломів в момент звернення за меддопомогою (т.1 а.с. 147-148).
Даними висновку експерта №117/2017 від 12 лютого 2018 року, за результатом проведення комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами досудового розслідування щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , відповідно до якого, за клінічними даними та даними додаткових досліджень, викладених у медичній документації, у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження : голови – рана тім`яної (скроневої) ділянки справа, синець навколо правого ока, лінійний перелом правої тім`яної кістки з переходом на луску правої скроневої кістки, перелом правої виличної дуги; крововилив над твердою мозковою оболонкою у правій тім`яній ділянці, вогнища забою лівої скроневої частки мозку, крововилив під м`якою мозковою оболонкою зліва; тазу – забій-садна в області тазостегнового суглобу зліва. Вказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів по механізму удару (протиудару), тиснення, розтягнення, тертя, в короткий проміжок часу до моменту поступлення у стаціонар. Не виключена можливість спричинення тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 при ДТП (удар об частини транспортних засобів, падіння тіла на покриття дороги) за вказаних обставин (при наїзді легкового автомобіля коли він керував велосипедом). Характер та локалізація тілесних ушкоджень голови вказує на прикладання травмуючої сили в праву тім`яно-скроневу ділянку з утворенням вогнищ забою у лівій скроневій частці мозку по типу протиудару. 
Кров на алкоголь відібрано 7 листопада 2016 року і складає 1,6 %. Згідно емпіричних схем оцінок психофізіологічних змін організм в залежності від концентрації етанолу в крові , концентрація етилену в крові потерпілого в кількості 1, 6%о може відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_4 становила небезпеку для життя і кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 151 -156).
Даними висновку судової автотехнічної експертизи № 423 від 12 квітня 2017 року, проведеної за постановою слідчого від 21.03.2017 та матеріалами кримінального провадження № 12016200150000211 (протокол огляду місця події; висновок експертизи технічного стану ТЗ №19/119/9-2/149е від 13.12.2016 – автомобіля; висновок транспортно-трасологічної експертизи №19/119/9-2/146е від 08.12.2016; протокол слідчого експерименту з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ; протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_8 ; протокол слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_4 ), відповідно до якого в даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_27 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.2, 12.3, 12.4, 12.9.б ПДР України. Технічна можливість водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_27 зхапобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_27 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації велосипедист ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 6.2, 19.1 «б» ПДР України. Технічна можливість запобігти зіткненню автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 з велосипедом марки «BENETTO» зі сторони велосипедиста ОСОБА_4 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 6.2, 19.1 б ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях велосипедиста ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п.6.2, 19.1 б ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали (т. 1 а.с. 162-166).
При цьому, з дослідницької частини зазначеного висновку експерта вбачається, що швидкість руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , визначалася експертом з урахуванням зафіксованих на схемі огляду місця події від 04.11.2016 слідів гальмування правих та лівих колес автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 довжиною кожний 25,0 м та складає 66,5 км/год, яка перевищує допустиму швидкість руху в населених пунктах 60 км/год. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_6 повинен був у темну пору доби рухатися з такою швидкістю, при якій він мав би змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а у разі виникнення небезпеки для руху негайно прийняти заходи для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу. Технічна можливість для водія ОСОБА_6 уникнути зіткнення з велосипедистом визначалася шляхом порівняння відстані (112,3 м), на якій розташовувався автомобіль «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 до велосипеда, в момент виявлення останнього на проїзній частині, з відстанню, яка необхідна водію ОСОБА_6 для зниження швидкості руху його автомобіля (66,5 км/год) до швидкості руху велосипеду «BENETTO» (10 км/год), щоб не було контакту транспортних засобів та складає 41,7 м.
Даними висновку експерта № 19/119/9-2/146е від 08.12.2016, за результатом проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи, з ілюстративною фототаблицею до нього, згідно з яким місце зіткнення транспортних засобів у повздовжній площині проїзної частини знаходиться перед положенням шапки темного кольору, зафіксоване під час огляду місця події, тобто не дальше ніж 10, 5 м від рівня орієнтиру. В поперечній площині проїзної частини місце зіткнення розташоване не ближче ніж 3 метри від правого краю проїзної частини (відносно напрямку руху транспортних засобів). В момент первинного контакту кут взаємного розташування між повздовжніми вісями транспортних засобів складав близько 5+/-5 градусів, розгорнутий ліворуч відносно напрямку руху велосипеда (т. 1 а.с. 171-184). 
Даними висновку експерта № 19/119/9-2/149е від 13.12.2026 за результатом проведеної судової експертизи технічного стану транспортного засобу з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого на момент експертного огляду автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , в його робочій гальмівній системі, рульовому керуванні та ходовій частині несправностей не виявлено. Несправності системи зовнішнього освітлення автомобіля визначаються механічними пошкодженнями елементів кріплення лівої передньої блок-фари та непрацездатним станом розташованої в ній лампи дальнього освітлення, що носять аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час ДТП (т. 1 а.с 187-193).
Даними висновку експерта №19/119/9-1/115е від 06.06.2017 за результатом проведеної судової автотехнічної експертизи за даними, що містяться у постанові слідчого про призначення експертизи від 18.05.2017 та матеріалами кримінального провадження № 12016200150000211: протокол ОМП від 04.11.2016 та схема до нього; висновок експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/119/9-2/149е від 13.12.2016; покази свідка ОСОБА_9 ; покази свідка ОСОБА_8 ; покази потерпілого ОСОБА_4 ), відповідно до якого водій автомобіля марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість попередити виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди. За наданих вихідних даних в діях водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п. 12.3, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.
Велосипедист в даній дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 6.2, 6.6 «а», 19.1 «б», 11.14 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість попередити виникнення ДТП. Порушення вимог п. 11.14 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з ДТП (т. 1 а.с.201-207).
При цьому, з дослідницької частини цього висновку експерта слідує, що швидкість руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 розраховувалася експертом з урахуванням слідів гальмування автомобіля, зафіксованими під час огляду місця події та становить 60,7 км/год. Отримане значення швидкості автомобіля є мінімальним від дійсного значення швидкості тому, що сліди гальмування автомобіля могли не відобразитися на проїзній частині в повному обсязі, а також через те, що при проведенні розрахунків не враховані витрати кінетичної енергії, витраченої при зіткненні з велосипедистом, через відсутність науково обґрунтованої методики. Враховуючи, що транспортні засоби до зіткнення рухалися в попутному напрямку, для уникнення зіткнення з велосипедом, водію автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» достатньо було знизити швидкість руху свого транспортного засобу до швидкості руху велосипедиста. Проведеними експертом розрахунками було встановлено, що відстань взаємного зближення автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» з велосипедом, до моменту зрівняння їх швидкостей, при своєчасному застосуванні водієм автомобіля екстреного гальмування складає 37,9 м при умові руху автомобіля з мінімально обраною водієм швидкістю 60,7 км/год. Відстань взаємного зближення автомобіля з велосипедом до моменту зрівнювання їх швидкостей, при своєчасному застосуванні водієм автомобіля службового гальмування складає 87,2 м при умові руху автомобіля з мінімально обраною водієм швидкістю 60,7 км/год, що свідчить про те, що автомобіль «CHEVROLET LACHETTI» в даній дорожній ситуації мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедистом, оскільки Sз (відстань взаємного зближення) Іншими словами, якщо б водій автомобіля «CHEVROLET LACHETTI», від моменту появи в нього об`єктивної можливості виявити перешкоду, своєчасно застосував би гальмування, то він встигав знизити швидкість руху автомобіля до швидкості руху велосипеда, рухаючись як з допустимою швидкістю, для даних дорожніх умов, так і з мінімально обраною ним.
Відповідно до понять, викладених в п.1.10 Правил дорожнього руху перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. 
Враховуючи, що велосипедист до зіткнення рухався прямолінійно без зміни напрямку руху, а наїзд стався на відстані 3 м відносно правого краю проїзної частини (по напрямку руху транспортних засобів), то виходячи з ширини проїзної частини 7,1 м, - рух велосипедиста відбувався ближче до середини проїзної частини, а не до її правого краю. 
Даними висновку судової автотехнічної експертизи № 15901 від 12.09.2018 відповідно до якої, у даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності п.п. 12.2, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України та з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом BENETTO під керуванням ОСОБА_4 шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР, для чого у водія не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля відповідали вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України та не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. При цьому невідповідність дій водія автомобіля вимогам п. 12.3 ПДР знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. 
В даній дорожньо-транспортній ситуації велосипедист ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 6.2, 6.6 «а», 19.1 «б» Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, виконавши вимоги п.6.2, 6.6 «а» та 19.1 «б» Правил дорожнього руху, невиконання яких знаходиться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням ДТП (т. 1 а.с. 214-220).
З дослідницької частини зазначеного висновку експертизи вбачається, що розрахована експертом мінімальна швидкість руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» перед початком гальмування становить не менше 66,5 км/год, виходячи з довжини слідів гальмування автомобіля, які були зафіксовані при огляді місця ДТП.
Виходячи із вихідних даних, викладених у постанові про призначення експертизи, видимість задньої частини велосипеда BENETTO, де встановлений катафот (світлоповертач), для водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» ОСОБА_6 становить 112,3 м. Тоді величина відстані, яка була б достатньою для того, щоб при своєчасному гальмуванні водій ОСОБА_6 міг знизити швидкість руху керованого ним автомобіля до швидкості руху велосипеда під керуванням ОСОБА_4 становить 41,7 м. Порівнюючи розраховану відстань, яка була б достатньою для того, щоб при своєчасному гальмуванні водій ОСОБА_6 міг знизити швидкість руху керованого ним автомобіля до швидкості руху велосипеда під керуванням ОСОБА_4 (SЗН=41,7 м) з відстанню, яка була між ними в момент виникнення небезпеки для подальшого руху водію автомобіля ОСОБА_6 , а саме в момент виявлення ним велосипеда під керуванням ОСОБА_4 в світлі фар керованого ним автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» (SB= 112,3 м) слід прийти до висновку, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху мав технічну можливість знизити швидкість руху керованого ним автомобіля до швидкості руху велосипеда під керуванням ОСОБА_4 шляхом застосування заходів своєчасного екстреного гальмування і тим самим уникнути зіткнення з велосипедистом. 
Щодо дій велосипедиста ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній ситуації, то останній, для забезпечення безпеки дорожнього руху в темний час доби, повинен був рухатися з ввімкненими світловими приладами (фарою, ліхтарем), тобто у відповідності з вимогами п.п.6.2,66 «а» та 19.1 «б» ПДР. Оскільки велосипедист ОСОБА_4 в темний час доби експлуатував велосипед BENETTO, який необладнаний фарою та ліхтарем, чим дезорієнтував водія попутного автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» ОСОБА_6 , що призвело до зіткнення транспортних засобів, в даній дорожньо-транспортній ситуації його дії не відповідали вимогам п.п. 6.2, 6.6 «а» та 19.1 «б» ПДР та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. 
Даними висновку експертів № 7181/19-52 від 30.09.2019 за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження (постанова про призначення експертизи, висновок експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/119/9-2/149евід 13.12.2016, висновок транспортно-трасологічної експертизи №19/119/9-2/146е від 08.12.2016, протокол слідчого експерименту з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , протокол слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_4 ), відповідно до якого, враховуючи викладені у постанові і матеріалах справи обставини пригоди, а також результати розрахунків, в даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 регламентувалися вимогами п.п. 12.2 , 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. В умовах даної пригоди та при заданих вихідних даних водій автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 шляхом застосування своєчасного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України та, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням пригоди. 
В разі перевищення водієм ОСОБА_6 допустимої в населеному пункті швидкості слід зробити висновок також про невідповідність його дій п.п. 12.4 та 12.9 «б» ПДР України. Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на велосипедиста шляхом завчасного гальмування. 
Дії велосипедиста ОСОБА_4 регламентувалися вимогами п.п. 6.2, 6.6 «а», 19.1 «б» ПДР України. 
Настання пригоди діями велосипедиста ОСОБА_4 не визначалось, а цілком залежало від дій водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 по дотриманню ним п. 12.3 ПДР України та їх реалізації в робочому режимі. Дії велосипедиста ОСОБА_28 не відповідали вимогам п. п. 6.2, 6.6 «а», 19.1 «б» ПДР України, однак в його діях, невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились би в причинному зв`язку з настанням пригоди не вбачається.
Технічні параметри, на які посилається в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_4 експертним шляхом не можуть бути спростовані. Аналіз інших обставин пригоди на предмет достовірності виходить за межі компетенції експертів-автотехніків, потребують правової оцінки та можуть бути проведені слідством або судом самостійно ( т.1а.с. 228-235).
Рівень небезпеки дорожньо-транспортної ситуації характеризується коефіцієнтом небезпеки (Ко), який визначається у даному випадку зі співвідношення відстані (Sk), якої було би достатньо, щоб при застосуванні своєчасного гальмування з боку водія ОСОБА_6 , транспортні засоби не увійшли в контакт один з одним, і конкретної видимості велосипедиста в умовах даної пригоди ( Sвп).
З урахуванням нормативних вимог до прийомів і способів водіння автотранспортних (мототранспортних) засобів критерієм «робочого» реагування на небезпеку служать значення «коефіцієнта небезпеки» величиною Ко = 0,6…0,7. При таких значеннях Ко зниження швидкості транспортного засобу (маневр для об`їзду перешкоди)може проводитися з відносно невеликим (нормальним) сповільненням (або з нормальною кутовою швидкістю повороту керованих коліс транспортного засобу). Отже, значення коефіцієнтів небезпеки менше 0,6…0,7 можуть становити «факультативну» основу до прийняття рішення про застосування запобіжних заходів. 
Коефіцієнт небезпеки в даній дорожній обстановці визначений експертом та становить Ко=0,30…0,36 ( Sk =34,0…41,0 м;  Sвп= 112,3 м). Оскільки коефіцієнт небезпеки (0,30…0,36) значно менше загальноприйнятого (0,6…0,7), слід прийти до висновку, що дорожня обстановка, яка склалася безпосередньо перед пригодою, не вимагала від водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 екстрених заходів до гальмування аж до зупинки, а становила лише факультативну основу до ухвалення рішень про застосування запобіжних заходів з його боку. Іншими словами достатньою умовою збереження безпеки руху в даній дорожній обстановці було своєчасне застосування робочого (не екстреного) гальмування водієм ОСОБА_6 .
За таких обставин, коли навіть за відсутності на велосипеді ввімкненого ліхтаря або фари дорожню обстановку з технічної точки зору не можна охарактеризувати як небезпечну, настання пригоди діями велосипедиста ОСОБА_29 не визначалося, а цілком залежало від дій водія автомобіля ОСОБА_6 по дотриманню ним вимог п. 12.32 ПДР України та їх реалізації в робочому режимі. 
Велосипедист, який рухається попутно не змінюючи напрямку руху у відповідності з положеннями п.1.10 ПДР України є перешкодою для руху.
У разі виявлення перешкоди для руху в якості заходу по запобіганню дорожньо-транспортної пригоди водій може застосувати як гальмування аж до зупинки транспортного засобу, так і маневр безпечного об`їзду перешкоди.
В даній дорожній ситуації для уникнення наїзду на велосипедиста в якості заходу по запобіганню дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 обрав екстрене гальмування. За таких обставин визначення технічної можливості уникнення наїзду на велосипедиста шляхом маневрування з технічної точки зору не коректне, оскільки вживання одночасно гальмування та маневру може бути небезпечним та привести до втрати курсової стійкості транспортного засобу. 
08.05.2023 ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області задоволено клопотання сторони захисту та призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_30 . 
Згідно з висновком експерта № 12 від 14.08.2023 за результатом проведення судової автотехнічної експертизи вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2,12.3,12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
Чи мав водій ОСОБА_6 технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 та чи мається невідповідність Правилам дорожнього руху в діях водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не вдається можливим. 
В даній дорожній ситуації велосипедист ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 6.2, 6.6 «а», 10.1, 19.1 «б» Правил дорожнього руху України.
Чи мав велосипедист ОСОБА_4 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 та чи мається невідповідність Правилам дорожнього руху України в діях велосипедиста ОСОБА_4 , якщо так, то чи знаходяться вони в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками не вдається можливим. 
З дослідницької частини експертизи слідує, що до таких висновків експерт прийшов зважаючи на відсутність в матеріалах кримінального провадження даних про точне розташування автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 відносно меж проїзної частини (дані на якій відстані в поперечному напрямку від правого або лівого краю проїзної частини він рухався) до моменту зміни велосипедистом напрямку руху праворуч та в момент зміни напрямку руху праворуч, а також дані про точне розташування велосипедиста ОСОБА_4 відносно меж проїзної частини (дані на якій відстані в поперечному напрямку від правого або лівого краю проїзної частини він рухався) до моменту зміни ним напрямку руху праворуч та в момент зміни напрямку руху праворуч, та дані про час, який пройшов з моменту зміни велосипедистом напрямку руху праворуч до моменту зіткнення.
Усунути дані розбіжності експертним шляхом на момент проведення експертизи неможливо. Зазначені вихідні дані відсутні в показаннях потерпілого ОСОБА_4 , які він давав під час проведення слідчого експерименту та у суді, а також у показаннях ОСОБА_6 , які він давав у суді. 
Встановлення вищезазначених даних необхідне експерту для встановлення місця знаходження велосипедиста: в межах смуги руху автомобіля чи за межами смуги руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 .
Як зазначив експерт, на стадії зближення транспортних засобів перед початком маневру велосипедиста праворуч в сторону правого узбіччя були можливі два варіанти розвитку події даної ДТП: 1) на стадії зближення транспортних засобів перед початком маневру велосипедиста праворуч, велосипедист міг знаходитися ліворуч поза межами смуги руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» на відстані безпечного бокового інтервалу, тоді небезпека для руху водію автомобіля ОСОБА_6 виникла з моменту початку зміни напрямку руху велосипедиста праворуч;
2) на стадії зближення транспортних засобів перед початком маневру велосипедиста праворуч велосипедист міг знаходитися в межах смуги руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI», тоді небезпека для руху водію автомобіля ОСОБА_6 виникла з моменту початку видимості велосипедиста в полі зору водія автомобіля ОСОБА_6 . 
Враховуючи, що зазначений висновок експерта не містить відповідей на поставлені перед ним питання, при цьому експертом висловлено припущення щодо можливих варіантів розвитку ДТП і відповідно до них можливих наслідків, тому, на переконання суду, доказового значення у справі він не має.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2024 задоволено клопотання сторони захисту, доручено органу досудового розслідування провести слідчий експеримент у цьому кримінальному провадженні за участю обвинуваченого ОСОБА_6 із залученням експерта-криміналіста та експерта-трасолога та з повідомленням потерпілого ОСОБА_4 , на місці ДТП, що сталася 04.11.2016 у сел. Велика Писарівка Охтирського району Сумської області по вул. Грушевського. У разі неможливості проведення слідчого експерименту на місці дорожньо-транспортної події, провести слідчий експеримент у іншому місці, забезпечивши найбільше приближені умови до події ДТП: місце, час, умови, освітлення та інше. Під час слідчого експерименту, з урахуванням показів обвинуваченого ОСОБА_6 , із залученням автомобіля та велосипеду, аналогічного до велосипеду потерпілого, що були учасниками події, відтворити всі обставини події, яка мала місце 04.11.2016, дії всіх учасників, зазначити місце розташування велосипедиста відносно меж проїзної частини у поперечному напрямку при наближенні до місця зіткнення з автомобілем, місце розташування автомобіля відносно меж проїзної частини дороги, місця контактування велосипеда з автомобілем відносно меж проїзної частини дороги, встановити відстань, яку подолав велосипедист з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення з автомобілем та швидкість руху як велосипедиста, так і автомобіля перед їх зіткненням (Т.4 а.с.43-46)
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2025, з участю обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , а також автотехніка Сумського НДЕКЦ МВС ОСОБА_31 , старшого спеціаліста-криміналіста Охтирського РВП ОСОБА_32 , у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , місцем проведення слідчого експерименту є відрізок автодороги, що знаходиться по вул. Андрія Шаповала в м.Охтирка Сумської області, поблизу електроопори №24 (господарство №94). На проїзну частину були нанесені сліди, що зафіксовані під час ОМП від 04.11.2016. За орієнтир взято електроопору №24. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що 04.11.2016 він рухався на своєму автомобілі «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 по своїй полосі руху із ввімкненим ближнім світлом фар, в салоні перебував сам, вантажу в автомобілі не було, автомобіль перебував у технічно справному стані, рухався по вул. Грушевського в смт. В-Писарівка Охтирського району зі швидкістю 50-55 км/год. Під час руху виявив велосипедиста, який рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі руху, спочатку прямолінійно, а при наближенні до нього різко змінив напрямок руху вправо не подаючі ніяких сигналів про намір змінити рух, після чого відбулося зіткнення з велосипедистом. При виявленні зміни напрямку руху з велосипедистом, застосував екстрене гальмування. Була темна пора доби, зустрічних транспортних засобів не було, ділянка дороги, де сталася подія, не освітлювалася штучним освітленням. Крім того, на місці обвинувачений ОСОБА_6 показав, що рухався правим габаритом автомобіля на відстані 2,2 м від правого краю проїзної частини, так як по краям проїзної частини були калюжі. Велосипедист, в момент його виявлення, рухався попутно на відстані 5,0 м від правого краю проїзної частини (положення І на схемі), як рухалися в цей момент та розташовувалися автомобіль та велосипед відносно орієнтиру не зміг зазначити. На момент зміни напрямку руху велосипедиста вправо, автомобіль знаходився правим габаритом на відстані 2,2 м до правого краю проїзної частин, велосипед знаходився на відстані 5,0 м до правого краю проїзної частини. Відносно орієнтиру їх місце розташування вказати не зміг (положення ІІ на схемі). Місце наїзду на велосипедиста вказав на місце, де під час ОМП було зафіксовано місце знаходження шапки, а саме на відстані 10,5 м від орієнтиру та 3,1 від правого краю проїзної частини.  Вказати траєкторію руху велосипедиста з моменту зміни напрямку вправо і до моменту наїзду, а також положення велосипедиста на момент наїзду відносно автомобіля, або краю проїзної частини (під яким кутом), а також швидкість руху велосипедиста обвинувачений не зміг. Однак зазначив, що з моменту зміни напрямку руху і до моменту наїзду велосипедист рухався 1-2 с. Крім того, заміром було встановлено, що довжина сліду лівих коліс з місця початку і до місця наїзду становить 6,3 м. Вказати протягом якого часу велосипедист рухався в колі зору з моменту виявлення і до моменту зміни напрямку руху вправу не зміг. Дорожні умови відповідають тим, які були під час ДТП 04.11.2016.
Від ОСОБА_4 надійшло зауваження, що він до наїзду рухався весь час прямолінійно по своїй смузі на відстані 3,0 м від правого краю проїзної частини.
Обвинувачений ОСОБА_6 зауважив, що від початку маневру велосипедиста вправо до моменту (місця) зіткнення, автомобіль знаходився передньою частиною на відстані 20-25 м до місця зіткнення (Т.4 а.с.50-61).
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2025 задоволено клопотання захисту, у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_35 . 
Згідно з висновком експерта № 15 від 18.08.2025 за результатом проведення судової автотехнічної експертизи вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2,12.3,12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з даною пригодою, не вбачається. 
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» ОСОБА_6 в умовах даної пригоди при вибраній ним швидкості руху з моменту виникнення йому небезпеки для руху, тобто з моменту зміни велосипедистом напрямку руху праворуч, не мав технічної можливості шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України, уникнути наїзду на велосипедист ОСОБА_4 .
В даній дорожній ситуації велосипедист ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.6.2, 6.6 «а», 10.1, 19.1 «б» ПДР України. Можливість запобігти зіткнення з автомобілем «CHEVROLET LACHETTI» зі сторони велосипедиста ОСОБА_4 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожній ситуації дії велосипедиста ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України і знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з даною пригодою (Т.4 а.с. 93-108).
З дослідницької частини цього висновку вбачається, що до таких висновків експерт дійшов спираючись на дані протоколу слідчого експерименту, проведеного з участю обвинуваченого ОСОБА_6 та надані ним вихідні дані. При цьому, аналізуючи покази свідків та учасників даної дорожньо-транспортної пригоди, експерт прийшов до висновку, що покази свідка ОСОБА_9 , дані нею під час проведення слідчого експерименту 17.03.2017 та покази свідка ОСОБА_8 , надані під час проведення слідчого експерименту 17.03.2017 не несуть всієї необхідної для проведення досліджень інформації про обставини ДТП на стадії зближення транспортних засобів і по цій причині ним не використовувалися як вихідні дані при проведенні досліджень обставин даної ДТП. Також експерт зазначив і про неспроможність вихідних даних у показах потерпілого ОСОБА_4 в частині вказаного ним механізму зближення автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» з велосипедом «BENETTO» перед зіткненням, в частині механізму контактування автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» з велосипедом «BENETTO» в момент зіткнення, а також суперечливі покази в частині вказаної потерпілим швидкості велосипеда перед зіткненням, у зв`язку з чим дослідження проводилися ним без врахування показів потерпілого ОСОБА_4 в частині вказаного ним механізму та обставин ДТП. 
Натомість експерт при проведенні дослідження використовував вихідні дані, надані обвинуваченим ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 24.01.2025.
Так експерт, визначаючи величину швидкості руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» перед початком гальмування, прийняв в якості вихідних даних для проведення подальших досліджень, вказану водієм ОСОБА_6 55 км/год, зазначивши, що вони є технічно спроможною.
Також зазначив про технічну спроможність показів обвинуваченого ОСОБА_6 , які він надав під час проведення слідчого експерименту, в частині наданих ним даних про розташування велосипедиста та автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» відносно краю проїзної частини в поперечному напрямку на стадії зближення транспортних засобів та в момент початку виконання велосипедистом маневру повороту праворуч, в частині вказаного ним розташування місця зіткнення відносно меж проїзної частини.
Для подальшого проведення дослідження обставин даної ДТП експертом використані в якості вихідних даних покази обвинуваченого ОСОБА_6 , які він надав під час проведення слідчого експерименту, в частині зближення транспортних засобів перед зіткненням та в частині розташування місця зіткнення, які, як він зауважив, з технічної точки зору не позбавлені технічної спроможності. 
Допитаний у судовому засіданні експерт  ОСОБА_36 підтвердив складений ним висновок № 15 від 18.08.2025, роз`яснив, що покази потерпілого ОСОБА_4 в частині швидкості руху на кінцеві висновки експертизи не впливають, тому вони до уваги не бралися, а його покази в частині зближення транспортних засобів виявляють механізм зіткнення. Не бралися ним до уваги покази потерпілого, надані у судовому засіданні 07.11.2024, а також покази свідка ОСОБА_37 , надані під час проведення з нею слідчого експерименту. Також зазначив, що при проведенні експертизи та складанні висновку № 12 від 14.08.2023 було недостатньо вихідних даних, покази обвинуваченого ОСОБА_6 були технічно неспроможними, а надані ним покази під час слідчого експерименту у 2025 році – технічно спроможні. 
Надаючи оцінку зазначеному висновку експерта суд оцінює його критично, через вибірковість підходу експерта при проведенні дослідження, а отже він не може бути цілковито достовірним. 
Так, із дослідницької частини висновку експерта № 15 від 18.08.2025 вбачається, що при проведенні дослідження обставин ДТП експертом використані в якості вихідних даних покази обвинуваченого ОСОБА_6 , які він надав під час проведення слідчого експерименту 24.01.2025, в частині зближення транспортних засобів перед зіткненням, в частині розташування місця зіткнення та вказану водієм ОСОБА_6 швидкість його руху перед початком гальмування у 55 км/год.
Разом з цим, з дослідницької частини висновку цього експерт № 12 від 14.08.2023, експерт зазначає, що покази водія ОСОБА_6 , надані ним у суді про те, що він рухався на автомобілі перед пригодою зі швидкістю близько 50 км/год є технічно неспроможними та для проведення подальших досліджень експертом прийнята в якості вихідних даних величина швидкості руху автомобіля при наближенні до місця пригоди перед початком гальмування, визначена експертним шляхом, з урахуванням довжини слідів гальмування коліс автомобіля, не менша 55,6 …61,3 км/год.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 під час слідчого експерименту 24.01.2025 повідомив, що швидкість його автомобіля до зіткнення з велосипедом була 50-55 км/год. Та ці його покази покладені в основу висновку експерта № 15 від 18.08.2025.
Крім того, у висновку експерта № 12 від 14.08.2023 експерт ОСОБА_36 зазначив про неможливість надання відповідей на питання чи мав водій ОСОБА_6 технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 та чи мається невідповідність Правилам дорожнього руху в діях водія автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , оскільки для цього йому необідно встановити точне розташування автомобіля «CHEVROLET LACHETTI» відносно меж проїзної частини до моменту зміни велосипедистом напрямку руху праворуч та в момент зміни напрямку руху праворуч, а також дані про точне розташування велосипедиста ОСОБА_4 відносно меж проїзної частини до моменту зміни ним напрямку руху праворуч та в момент зміни напрямку руху праворуч.
Встановлення вищезазначених даних необхідне експерту для встановлення місця знаходження велосипедиста: в межах смуги руху автомобіля чи за межами смуги руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI». 
При цьому експерт роз`яснив, що у разі, якщо на стадії зближення транспортних засобів перед початком маневру велосипедиста праворуч, велосипедист знаходився ліворуч поза межами смуги руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI», тоді небезпека для руху водію автомобіля ОСОБА_6 виникла з моменту початку зміни напрямку руху велосипедиста праворуч, а у разі, якщо на стадії зближення транспортних засобів перед початком маневру велосипедиста праворуч велосипедист знаходився в межах смуги руху автомобіля «CHEVROLET LACHETTI», тоді небезпека для руху водію автомобіля ОСОБА_6 виникла з моменту початку видимості велосипедиста в полі зору водія автомобіля ОСОБА_6 . 
Також експерт зазначив, що усунути дані розбіжності експертним шляхом на момент проведення експертизи неможливо. Зазначені вихідні дані відсутні в показаннях потерпілого ОСОБА_4 , які він давав під час проведення слідчого експерименту та у суді, а також у показаннях ОСОБА_6 , які він давав у суді. 
Після цього, під час слідчого експерименту 24.01.2025 обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що потерпілий ОСОБА_4 рухався по зустрічній смузі руху. А у судовому засіданні 16.03.2026 зазначив, що у такому разі потерпілий не становив для нього небезпеки та він не мав можливості уникнути зіткнення з велосипедом, оскільки останній різко змінив напрямок руху вправо безпосередньо перед зіткненням. 
Таким чином, з наведеного можна зробити висновок, що обвинувачений, скориставшись інформацією, наданою експертом у висновку № 12 від 14.08.2023 щодо необхідних вихідних даних, які б були більш сприятливими для вибудови лінії захисту та виключали б його винуватість у дорожньо-транспортній події, адаптував їх під захисну версію. 
Разом з тим, потерпілий під час проведення слідчих експериментів та у суді незмінно зазначав, що рухався по своїй смузі руху у попутному напрямку з автомобілем, який рухався позаду. 
Таким чином, суд не бере до уваги в якості належного доказу висновок експерта № 12 від 14.08.2023 за результатом проведення судової автотехнічної експертизи, з наведених вище підстав. 
Суд вважає, що попередні висновки експертів, зокрема, висновок експертів № 7181/19-52 від 30.09.2019 за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи, надані під час досудового розслідування, є об`єктивними, базуються на первинних вихідних даних, не залежать від пізніх, адаптованих версій сторін, є повними, узгоджуються між собою та у сукупності з іншими доказами встановлюють, що порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди і не спричинені порушенням правил дорожнього руху потерпілим ОСОБА_4 . При цьому обвинувачений ОСОБА_6 при виявленні перешкоди для руху у виді велосипедиста ОСОБА_4 , зобов`язаний був негайно вжити заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, до того ж маючи таку технічну можливість. 
Доводи сторони захисту про відсутність вини ОСОБА_6 у виниклій дорожньо-транспортній пригоді суд оцінює критично, як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються дослідженими у справі доказами у їх сукупності. Крім того і сам обвинувачений у судовому засіданні повідомив, що рухаючись у темну пору доби на автомобілі весь час бачив потерпілого, який рухався у попутному напрямку. Лише з часом, адаптувавши свої показання, повідомив, що потерпілий рухався на велосипеді у попутному напрямку по зустрічній смузі руху, хоча з попередніх висновків експертів, що маються у матеріалах справи, вбачається, що потерпілий рухався у межі смуги руху автомобіля, ближче до середини проїзної частини. Отже, велосипедист становив для обвинуваченого ОСОБА_6 перешкоду, в розумінні п. 10.1 ПДР України та вимагав виконання ним вимог п. 12.3 ПДР України. 
Також суд не бере до уваги доводи захисту щодо того, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення було порушеного права, на той час підозрюваного, ОСОБА_6 , оскільки з ним не проводився слідчий експеримент під час досудового розслідування, а лише с потерпілим та свідками, ніхто його про цю слідчу дію не повідомляв. Так, обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що у березні 2017 року йому повідомив знайомий про те, що з його автомобілем «CHEVROLET LACHETTI» проведено слідчий експеримент, 21.05.2020 йому вручено підозру, а 18.08.2020 обвинувальний акт скеровано до суду.
З наведеного, а також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.03.2017 проведено слідчі експерименти з участю потерпілого ОСОБА_4 , з участю свідка ОСОБА_9 , а також з участю свідка ОСОБА_8 , при цьому використовувався автомобіль обвинуваченого та велосипед потерпілого. 21.05.2020 Крамському повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого злочину та 17.08.2020 обвинувальний акт скеровано до суду. 
Отже, обвинувачений ОСОБА_6 достеменно знаючи з березня 2017 року про проведення слідчих експериментів з участю потерпілого, свідків, з використанням автомобіля, не звернувся до слідчого, прокурора з клопотанням про проведення слідчого експерименту з його участю, про що ним у суді не заперечувалося. А проявив таку ініціативу лише під час розгляду справи у суді, після дослідження усіх доказів по справі, зокрема, висновків експертів. Таку процесуальну поведінку обвинуваченого суду розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. 
Оцінивши досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними та допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Вказані докази у їх сукупності поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому в вину кримінального правопорушення. 
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом та такі його дії кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання суд керується наступним.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора», правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено, що він раніше не судимий, одружений, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, працює водієм 13 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Сумській області, є учасником бойових дій, згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 13.09.2024, нагороджений медаллю «За врятоване життя» згідно з Указом Президента України від 26.03.2024, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Судом не встановлено обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України. 
При призначенні покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність до восьми років позбавлення волі, разом з тим відноситься до злочинів з необережною формою вини, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючи та обтяжуючих покарання обставин, що до кримінальної чи адміністративної відповідальності, як до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце у 2016 році, так і після неї не притягувався, інформація щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у суду відсутня. Крім того суд бере до уваги, що в діях обвинуваченого та потерпілого є обопільна вина, що потерпілий на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, і хоча обвинувачений мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, однак допустив кримінально-протиправну недбалість, що призвело до спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, значного погіршення стану його здоров`я у порівнянні з тим, що був до дорожньо-транспортної пригоди, а тому з урахуванням наведених обставин, позиції потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, не наполягав на суворій мірі покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_6 у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, попередження нових злочинів, а також соціальної реабілітації.
При цьому суд враховує, що обвинувачений має значний водійський досвід, працює водієм не пізніше ніж з 2017 року, тобто транспортний засіб є джерелом його заробітку, до кримінальної чи адміністративної відповідальності, як до дорожньо-транспортної пригоди, так і після не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, 2018 року народження. Також суд враховує, що обвинувачений проходить службу у державній пожежно-рятувальній частині Управління ДСНС України в Сумській області та позитивно характеризується за місцем служби, як дисциплінований та старанний співробітник, який неодноразово приймав участь у гасінні пожеж, є учасником бойових дій, нагороджений медаллю «За врятоване життя», отже наявний суспільний інтерес у продовженні ним служби. що на думку суду, свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Тому суд, керуючись принципом індивідуалізації покарання та справедливості, приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком у відповідності до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (див. постанову ВС від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18), що власне і має місце, в цій ситуації, при застосуванні наведеного судом покарання щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення при застосуванні в т.ч. норм ст. 75, 76 КК.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК до обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована. 
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. 
Цивільний позов у справі не заявлено.
Клопотання про обрання запобіжного заходу не надходило.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 423 від 12.04.2017 – 3961,60; судової транспортно-трасологічної експертизи № 19/119/9-2/146е від 08.12.2016 – 1650,75 грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/119/9-2/149е від 13.12.2016 – 1100,50 грн; судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/115е від 06.06.2017 – 1484,40 грн; судової автотехнічної експертизи № 15901 від 12.09.2018 – 3432,00 грн; комісійної автотехнічної експертизи № 7181/19-52 від 30.09.2019 – 12560,00 грн.
Відповідно до ст. 174 КК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений за ухвалою слідчої суддіВеликописарівського районного суду Сумської області від 08.11.2016. 
Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, з урахуванням того, що згідно з ухвалою слідчого судді Великописарівського районного суду Сумської області від 08.09.2017 автомобіль «CHEVROLET LACHETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору повернуто власнику – ОСОБА_38 , скасувавши арешт майна. 
Керуючись ст. ст. ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_6  від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік і покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу  ОСОБА_6  не обирати.
Стягнути з  ОСОБА_6  в дохід держави 24 189 (двадцять чотири сто вісімдесят дев`ять) гривень 25 копійок в рахунок відшкодування витрат за проведення судових експертиз.
Речовий доказ – велосипед червоно кольору з рамою дамського типу з механічними пошкодженнями, що переданий на зберігання до Великописарівського ВП ГУНП в Сумській області згідно з квитанцією № 1201 від 04.11.2016 – повернути власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великописарівського районного суду Сумської області від 08.11.2016.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області           ОСОБА_1