Справа № 139/106/26
Провадження № 3/139/28/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 травня 2026 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, громадянина України, 

У С Т А Н О В И В:
23.02.2026 з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області до суду надійшла зазначена справа про адміністративне правопорушення.
Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).
Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. (ч. ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП).
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).
Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, а справа підвідомча Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 590617, складеного 13.02.2026 о 17:58 год. за адресою: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с-ще Муровані Курилівці, вул. Єдності (Комарова), 49, інспектором з РПП СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, старшим сержантом поліції Єфремовим В.В. (у тексті - протокол серії ЕПР1 № 590617 від 13.02.2026 або протокол), 13.02.2026 о 17:05 год. в селищі Муровані Курилівці, вул. Єдності, 49, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Primera д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановлено законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер-6810», тест 1867, результат 1,36 проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судові засідання 05.03.2026 і 19.03.2026 ОСОБА_1 не з`явився. Повістка про виклик до суду, яка 23.02.2026 надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його зареєстрованого місця проживання, 06.03.2026 повернулася до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (на фронті) (а. с. 13, 14).
Згідно з отриманою судом 18.03.2026 інформацією першого відділу Могилів- ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.03.2026 № 573 (а. с. 15, 16), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 15.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 призваний на військову службу у Збройні Сили України.
Оскільки ОСОБА_1 було неможливо повідомити про місце та час розгляду справи і забезпечити його право як особи, яка проходить військову службу під час дії воєнного стану, на особисту участь у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд постановою від 19.03.2026 (а. с. 17, 18) зупинив провадження у справі до його звільнення з військової служби.
04.05.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі (а. с. 24 - 26).
Постановою суду від 04.05.2026 провадження у справі поновлено, судове засідання призначене на 07.05.2026.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав; викладені у протоколі серії ЕПР 1 № 590617 обставини підтвердив. 
Дослідивши та оцінивши наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести встановлену законом відповідальність.
Вина ОСОБА_1 доведена наступними доказами: протоколом серії ЕПР1 № 590617 від 13.02.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом тесту на визначення ступеню алкогольного сп`яніння; переглянутим під час розгляду справи в суді записом даної події з портативного відеореєстратора працівника поліції № 798086.
Оскільки в результаті проведеного поліцейським огляду у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів, то поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager 6810, який показав позитивний результат тесту № 1867 з вмістом алкоголю у випарах з видиху в розмірі 1,36 ‰ (проміле).
Згідно з ч. ч. 1, 2 і абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами) (у тексті - Правила дорожнього руху) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з абз. 25 п. 1.10. Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Відповідно до приписів абз. 1, 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до довідки начальника САП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції Максима Олійника, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Згідно з записом у п. 15 протоколу серії ЕПР1 № 590617 від 13.02.2026, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось. При тому у п. 4 постанови серії ЕНА № 6661942 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі зазначено посвідчення водія № НОМЕР_2 .
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, суддя визнає його щире розкаяння у вчиненому адміністративному правопорушенні. Обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яка доведена під час розгляду справи, наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які її обтяжують, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п/п «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв, з застосуванням стягнення, передбаченого санкцією даної частини статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 для працездатних осіб установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн. 
У зв`язку з цим з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 1, 8, 9, 23, 33, 40-1, 221, 248, 249, 251, 252, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА