ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"24" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5391/25	

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р. В.,
при секретарі судового засідання Чолак Ю. В.,
розглянувши справу № 916/5391/25
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; код ЄДРПОУ 43015722)
до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» (67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; код ЄДРПОУ 24535303)
про стягнення 140 414,89 грн неустойки та виселення;
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; код ЄДРПОУ 01125672) до Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» про стягнення 3 759,75 грн неустойки;
представники сторін:
від позивача - Дудник О. С.,
від відповідача - не з`явився,
від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Марченко Д. В.,
ВСТАНОВИВ:
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі - позивач, Регіональне відділення) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» (далі - відповідач, Підприємство), в якому просить суд:
- стягнути з Підприємства до державного бюджету України (отримувач - ГУК в Од.обл./м.Одеса/22080300, код отримувача – 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA77899998031301009400001574) неустойку у розмірі 140 414,89 грн;
- виселити Підприємство з 5-го терміналу - відкритий технічний майданчик, інв № 4641, на території 5-го терміналу, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК».
В обґрунтування позову Регіональне відділення покликається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення об`єкта оренди, який було надано відповідачу у строкове платне користування на підставі Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5/32 від 19.05.2009.
Ухвалою від 05.01.2026 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду: заяви про усунення недоліків із зазначенням правильної адреси відповідача згідно даних Реєстру; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (з урахуванням вимог мотивувальної частини даної ухвали).
09.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків.
Ухвалою від 14.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/5391/25, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.02.2026, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву, за клопотанням позивача залучено до участі у справі Державне підприємство «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, якому запропоновано подати до суду пояснення по суті справи.
28.01.2026 до суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» (далі - третя особа із самостійними вимогами, Порт) про стягнення з Підприємства 4 456,00 грн неустойки, яку суд ухвалою від 09.02.2026 повернув на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.
Підготовче засідання, призначене на 11.02.2026, не відбулося у зв`язку зі збоєм у роботі підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ).
Ухвалою від 12.02.2026 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання призначено на 11.03.2026.
16.02.2026 Порту подав до суду заяву із письмовими поясненнями, в якій просив поновити строк на подачу відповідної заяви, змінити процесуальний статус Порту із третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача на третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
Також просив прийняти та об`єднати для спільного розгляду із первісними вимогами у цій справі позов Порту до Підприємства про стягнення 3 759,75 грн неустойки, який було додано до заяви з письмовими поясненнями та зареєстровано канцелярією суду за вх. № 890/26 від 10.03.2026.
В обґрунтування своїх вимог Порт покликається на наявність у нього права стягнути із відповідача неустойку, яку розраховано виходячи із подвійної орендної плати (без ПДВ), із відповідним співвідношенням між орендодавцем - Регіональним відділенням (70%) та балансоутримувачем майна - Портом (30%).
Ухвалою від 11.03.2026 суд поновив Порту процесуальний строк на подання до суду позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, змінив процесуальний статус Порту із третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, на третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, прийняв позовну заяву Порту до спільного розгляду з позовом Регіонального відділення та об`єднав їх в одне провадження. Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу подати відзив на позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами та відклав підготовче засідання на 06.04.2026.
Ухвалою від 06.04.2026, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.05.2026.
В подальшому суд оголошував перерву у судовому засіданні до 25.05.2026, 17.06.2026 та 24.06.2026.
25.05.2026 та 17.06.2026 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.
22.06.2026 до суду надійшли додаткові письмові пояснення від третьої особи із самостійними вимогами.
У судовому засіданні, яке відбулось 24.06.2026, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Представник третьої особи із самостійними вимогами просив задовольнити позов Порту.
Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
24.06.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, суд встановив наступне.
19.05.2009 між Регіональним відділенням (орендодавцем) та Підприємством (орендарем) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 5/32 (далі - Договір), п. 1.1. якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частину виробничого майданчика п`ятого терміналу (поромний комплекс), загальною площею 28,0 кв.м (далі - майно) за адресою: м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, 4, 5-й термінал, що знаходиться на балансі Державного підприємства “Іллічівський морський торговельний порт”, м.Чорноморськ Одеської області (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена Приватним підприємством “Фірма Інтерправосервіс” на 05.02.2009 і становить 99 920,00 грн.
Порт є балансоутримувачем орендованого відповідачем майна та підписантом Договору.
Згідно з п. 1.2. Договору майно передається в оренду як офісне приміщення для розміщення транспортних підприємств з перевезення вантажів.
Згідно з п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.
Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами), та п. 19 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, який затверджено наказом Фонду державного майна України від 16.05.2007 № 768, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2007 за № 6047/13871, і становить без ПДВ за пропозицією орендаря як єдиного заявника: 1 525, 00 грн… Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. п. 3.1., 3.3. Договору).
За положеннями п. 3.5. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70 % надсилається орендарем орендодавцеві та балансоутримувачу.
Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
Відповідно до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Договір укладено строком на один рік (п. 10.1. Договору).
Пунктом 10.4 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди, наданих орендодавцю у встановлений законодавством термін.
Чинність цього Договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено (п. 10.6. Договору).
Згідно з п. 10.9. Договору у разі його припинення або розірвання, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.
Відповідно до п. 10.10 Договору майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та орендодавцем акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акту покладається на орендодавця.
19.05.2009 Регіональне відділення, Підприємство та Порт підписали Акт приймання-передачі державного нерухомого майна, на підставі якого відповідачу було передано в оренду частину виробничого майданчика п`ятого терміналу (поромний комплекс), загальною площею 28,0 кв.м за адресою: м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, 4, 5-й термінал, що знаходиться на балансі Порту.
В подальшому, між Регіональним відділенням та Підприємством укладено договори від 06.04.2010, 07.08.2012, 20.05.2013, 30.04.2014 та 05.05.2015 про внесення змін до Договору.
Договором від 06.04.2010 термін дії Договору орендо продовжено до 30.04.2012.
Договором від 07.08.2012 внесено зміни до методики розрахунку орендної плати та продовжено термін дії Договору до 30.04.2013.
Відповідно до п. 1. договору від 07.08.2012 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: відкритий технічний майданчик п`ятого терміналу (поромний комплекс), інв. № 4641 (далі - майно), загальною площею 28,0 кв.м., що розташований за адресою: м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, 4, 5-й термінал та знаходиться на балансі Державного підприємства “Іллічівський морський торговельний порт” (далі – балансоутримувач), вартість якого визначена згідно до незалежної оцінки вартості об`єкту оренди, що була проведена ПП “Аркада-Юг” на 20.06.2012 і становить 15 168 грн. 
Згідно з п. 2 договору від 07.08.2012 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою КМУ від 27.12.2006 № 1846) і становить без урахування ПДВ за пропозицією єдиного заявника за базовий місяць розрахунку червень 2012: 232,09 грн.
07.08.2012 сторони виклали Акт приймання-передачі об`єкта оренди в новій редакції.
Договором від 20.05.2013 термін дії Договору орендо продовжено до 30.04.2014.
Договором від 30.04.2014 термін дії Договору орендо продовжено до 30.04.2015.
Договором від 05.05.2015 термін дії Договору орендо продовжено до 30.04.2016.
Листом від 28.03.2016 № 12/3 відповідач просив позивача розірвати Договір.
Листом від 03.03.2016 № 11-05-01114 позивач повідомив відповідача, що термін дії Договору може бути продовжено лише за умови проведення нової експертної оцінки майна.
Листом від 30.01.2024 № 11-06-00374 позивач повідомив відповідача про припинення Договору з 30.04.2016 та просив погасити заборгованість з неустойки, розмір якої станом на 29.01.2024 становив 105 986,65 грн.
Порт виставив відповідачу рахунки на сплату неустойки за період з травня 2023 р. по липень 2025 р., а саме: № АН/1 413Р від 21.09.2024; № АН/1 622Р від 21.09.2024; № АН/1 756Р від 21.09.2024,№ АН/1 939Р від 21.09.2024, № АН/2 108Р від 21.09.2024, № АН/2 326Р від 21.09.2024, № АН/2 621Р від 21.09.2024, № АН/2 870Р від 21.09.2024, № АН/370Р від 21.09.2024, № АН/774Р від 21.09.2024, № АН/1 045Р від 21.09.2024, № АН/1 505Р від 21.09.2024, № АН/1 841Р від 21.09.2024, № АН/2 202Р від 21.09.2024, № АН/2 637Р від 21.09.2024, № АН/2 931Р від 21.09.2024, № АН/3 347 від 30.09.2024, № АН/3 715 від 31.10.2024, № АН/4 100 від 30.11.2024, № АН/4 510 від 31.12.2024, № АН/384 від 31.01.2025, № АН/1 007 від 28.02.2025, № АН/1 644 від 31.03.2025, № АН/2 100 від 30.04.2025, № АН/2 571 від 31.05.2025, № АН/3 019 від 30.06.2025, № АН/3 681 від 31.07.2025.
Предметом позову Регіонального відділення є вимоги про стягнення з відповідача 140 414,89 грн неустойки та виселення відповідача з об`єкта оренди.
Предметом позову третьої особи із самостійними вимогами є стягнення з відповідача 3 759,75 грн неустойки.
Здійснюючи аналіз обґрунтованості позовних вимог Регіонального відділення та Порту, суд виходить з такого.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Суд встановив, що 19.05.2009 між Регіональним відділенням (орендодавцем) та Підприємством (орендарем) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 5/32 (далі - Договір), п. 1.1. якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частину виробничого майданчика п`ятого терміналу (поромний комплекс), загальною площею 28,0 кв.м (далі - майно) за адресою: м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна, 4, 5-й термінал, що знаходиться на балансі
В день укладення Договору Регіональне відділення передало Підприємству державне нерухоме майно за актом приймання-передачі, який підписав також і балансоутримувач (Порт).
Пунктом 10.4 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди, наданих орендодавцю у встановлений законодавством термін.
Чинність цього Договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено (п. 10.6. Договору). 
Згідно з ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Враховуючи, що предметом Договору є майно, що перебуває в державній власності, суд зазначає, що до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII (далі - Закон), який був чинний на час існування орендних правовідносин.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Останнім договором від 05.05.2015 про внесення змін до Договору оренди, термін дії останнього було продовжено до 30.04.2016.
Листом від 28.03.2016 № 12/3 відповідач просив позивача розірвати Договір.
Листом від 03.03.2016 № 11-05-01114 позивач повідомив відповідача, що термін дії Договору може бути продовжено лише за умови проведення нової експертної оцінки майна.
Доказів виконання відповідачем вимог позивача щодо надання нової експертної оцінки орендованого майна матеріали справи не містять. До того ж, позиція відповідача щодо відсутності наміру продовжувати строк дії Договору простежується і в його листі від 28.03.2016.
За таких обставин, суд виснує, що Договір було припинено 30.04.2016 у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено.
Після спливу строку дії договору оренди права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Верховний Суд, зокрема, у постановах від 13.02.2018 у справі № 910/12949/16 та від 17.12.2018 у справі № 906/1037/16, вказав на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.
Ураховуючи наведені вище положення законодавства, можна дійти висновку про те, що з моменту припинення договору оренди та до часу повернення орендарем майна, орендодавець має право здійснити нарахування неустойки відповідно до положень частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України у розмірі подвійної плати за найм речі, тобто орендної плати.
Доказів виконання відповідачем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії Договору матеріали справи не містять, з огляду на що позивач цілком правомірно нарахував та заявив до стягнення у даній справі неустойку в порядку ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.
Перевіривши запропонований позивачем розрахунок неустойки, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача до державного бюджету 140 414,89 грн неустойки підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Частиною 1 ст. 27 Закону передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.
Згідно з п. 10.9. Договору у разі його припинення або розірвання, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.
Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передавання майна, підписаний між відповідачем та третьою особою та/або між позивачем та відповідачем, у зв`язку з припиненням Договору.
За таких обставин, враховуючи припинення дії Договору оренди, що має наслідком відсутність правових підстав на зайняття відповідачем державного майна, позовні вимоги в частині виселення відповідача із 5-го терміналу - відкритого технічного майданчика, інв № 4641, на території 5-го терміналу, що знаходиться на балансі Порту, підлягають задоволенню.
Щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
Згідно з положеннями ЦК України:
- за договором найму (оренди) наймодавець, зокрема, передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759);
- у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина перша статті 785);
- якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, НАЙМОДАВЕЦЬ має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина друга статті 785).
Таким чином, закон чітко й однозначно визначає ту особу, яка має право вимагати від наймача сплати зазначеної неустойки, й такою особою є наймодавець за договором, і ніхто інший.
У даному випадку, як вбачається із встановлених судом обставин справи й не заперечується учасниками справи, наймодавцем за Договором є Регіональне відділення. Отже, тільки йому як наймодавцеві і належить право на стягнення, за наявності підстав для цього, неустойки, передбаченої частиною другою статті 785 ЦК України.
За таких обставин, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Порту 3 759,75 грн неустойки.
При цьому суд наголошує, що ані положеннями статті 785 ЦК України, ані умовами Договору не передбачено право балансоутримувача на стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, оскільки таким правом згідно з ст. 785 ЦК України наділений саме орендодавець, яким у спірних правовідносинах є Регіональне відділення.
Тому суд виснує, що третьою особою із самостійними вимогами не доведено наявність у неї порушеного права на отримання від відповідача спірної неустойки.
Згідно положень ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідним, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.01.2021 по справі № 915/646/18.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Регіонального відділення про стягнення з відповідача 140 414,89 грн неустойки та його виселення з орендованого державного майна підлягають задоволенню у повному обсязі, в той час як вимоги Порту задоволенню не підлягають з мотивів, викладених вище по тексту рішення.
За приписами ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог Регіонального відділення, понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн підлягають покладенню на відповідача. При цьому, понесені Портом витрати зі сплати судового збору залишаються за ним, оскільки у задоволенні заявлених Портом позовних вимог суд відмовив.
Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; код ЄДРПОУ 43015722) до Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» (67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; код ЄДРПОУ 24535303) про стягнення 140 414,89 грн неустойки та виселення - задовольнити.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» (67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; код ЄДРПОУ 24535303) до державного бюджету України (отримувач - ГУК в Од.обл./м.Одеса/22080300, код отримувача - 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA77899998031301009400001574) 140 414,89 грн неустойки.
3. Виселити Приватне акціонерне товариство «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» (67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; код ЄДРПОУ 24535303) з 5-го терміналу - відкритий технічний майданчик, інв № 4641, на території 5-го терміналу, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК».
4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» (67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; код ЄДРПОУ 24535303) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; код ЄДРПОУ 43015722) 4 844,80 грн витрат зі сплати судового збору.
5. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» до Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями «КОМПАНІЯ ТРАНСМАРИНА» про стягнення 3 759,75 грн неустойки - відмовити.
6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 24 червня 2026 р. Повне рішення складено та підписано 06 липня 2026 р.

Суддя Р.В. Волков