ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року
м. Харків
справа № 613/1208/25
провадження № 22-ц/818/1234/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів - Яцини В.Б., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря - Муренченко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , представник позивача - адвокат Лабик Руслан Романович, до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», представник відповідача Ніколаєв Вадим Володимирович, про відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шалімова Д.В., -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лабик Р.Р. звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в якому просить: стягнути з ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 39 000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV, належної дружині потерпілого; 39 000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV, належної синові потерпілого; 234 000 грн. - страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, належного синові потерпілого.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2022 року близько 19.20 год. , ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харківській від вул. Благовіщенська у бік вул. Дерегузи в м. Богодухів, діючи необережно, перебуваючи в районі будинку №220 по вул. Харківській в м. Богодухів, під час здійснення обгону автомобіля «ВАЗ 21101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , своєчасно не знизив швидкість руху керованого ним автомобілю «Mitsubishi Lancer» до швидкості автомобіля «ВАЗ 21101», що рухався попереду по зустрічній смузі та, продовжуючи рух без зниження швидкості руху керованого ним автомобіля, водій ОСОБА_5 в порушення вимог п.п. 12.3, 14.6 ґ, Правил дорожнього руху України, почав здійснювати обгін автомобіля «ВАЗ 21 101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який в свою чергу ще не закінчив обгін автомобіля «Audi А4», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , та рухався прямолінійно по зустрічній смузі та допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 21101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого водій автомобіля «ВАЗ 21101», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 загинув на місці дорожньо- транспортної події. За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції в Харківській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022220000000342. 30 травня 2025 року відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області матеріали справи передано до Харківської обласної прокуратури, якою затверджено обвинувальний акт та передано на розгляд до Богодухівського районного суду Харківської області, яким прийнято вказаний обвинувальний акт до розгляду у справі №613/1076/25 (кримінальне провадження №1-кп/613/172/25). В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього у вигляді загибелі ОСОБА_4 , його близьким родичам, а саме дружині ОСОБА_1 та синові ОСОБА_2 було завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , 39 000 грн. моральної шкоди, належної дружині потерпілого; 39 000 грн. моральної шкоди, належної синові потерпілого; 234 000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, а всього- 312 000 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь держави судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 3 120 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у розмірі, що не перевищує 247000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що за умовами страхового полісу № АТ/1841815 страхове відшкодування у разі заподіяння шкоди життю та здоров`ю, яке включає витрати на поховання, моральну шкоду та шкоду у зв`язку з втратою годувальника, становить 260 000 грн. У разі настання страхового випадку Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» зобов`язане здійснити страхову виплату в межах страхової суми, тобто не більше 260000 грн. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що згідно довідки про склад сім`ї до осіб першого ступеня споріднення з померлим ОСОБА_4 входили його батько, матір, дружина та син. Відтак, на відшкодування моральної шкоди мають право 4 особи, а не тільки дружина з сином. Таким чином, страхове відшкодування для ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повинно становити 247000 грн., з яких: 234000 грн.- страхове відшкодування по втраті годувальника, 13000 грн.- моральна шкода для дружини і сина (по 6500 грн. кожному). Стягнення страхового відшкодування в сумі 312000 грн., яка перевищує страхову суму, передбачену страховим полісом (260000 грн.) є грубим порушенням норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 07 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у Вільшанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 48.
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області.
30 травня 2025 року прокурором другого відділу Харківської обласної прокуратури затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12022220000000342 від 05 липня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 05 липня 2022 року близько 19.20 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харківській від вул. Благовіщенська у бік вул. Дерегузи в м. Богодухів, діючи необережно, перебуваючи в районі будинку №220 по вул. Харківській в м. Богодухів, під час здійснення обгону автомобіля «ВАЗ 21101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , своєчасно не знизив швидкість руху керованого ним автомобілю «Mitsubishi Lancer» до швидкості автомобіля «ВАЗ 21101», що рухався попереду по зустрічній смузі та, продовжуючи рух без зниження швидкості руху керованого ним автомобіля, водій ОСОБА_5 в порушення вимог п.п. 12.3, 14.6 ґ, Правил дорожнього руху України, почав здійснювати обгін автомобіля «ВАЗ 21 101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який в свою чергу ще не закінчив обгін автомобіля «Audi А4», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , та рухався прямолінійно по зустрічній смузі та допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 21101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого водій автомобіля «ВАЗ 21101», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 загинув на місці дорожньо-транспортної події.
Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_6 , виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В копії довідки про причину смерті ОСОБА_4 № 109Бгт/22 від 06 липня 2023 року вказано, що причиною смерті останнього стала несумісна з життям травма тіла.
У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №12022220000000342 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (справа №613/1076/25). Остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 12022220000000342 від 05 липня 2022 року на час розгляду справи не ухвалено. 
За умовами полісу № АТ/1841815 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, виданого 14 лютого 2022 року АТ «СГ «ТАС» на забезпечений транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , строк дії зазначеного поліса триває з 18 лютого 2022 року по 17 лютого 2023 року включно; страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн; франшиза - 2 500 грн. (а.с. 41)
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За пунктом 23.1 статті 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
За приписами пункту 22.1 статті 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-VI порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
За умовами пунктів 27.2, 27.4, 27.5 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.
Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.
Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду
Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).
Особам, визначеним у частині першій цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував (частина друга статті 1200 ЦК України).
Частиною першою статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.
Отже, з огляду на вищевикладене, шкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком на підставі пункту 27.2 статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в межах ліміту страхового відшкодування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 рокуу справі № 357/12106/20 (провадження № 61-20514св21).
Потерпілим у значенні вказаного вище Закону є юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу (пункт 1.3 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Страхова сума - це грошова сума, у межах якої (тобто не більше) страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (стаття 9 Закону №1961-IV).
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23.1 Закону № 1961-IV), у разі чого страховик відповідно до статті 27 вказаного Закону відшкодовує:
- шкоду, заподіяну смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;
- моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;
- особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Водночас за приписами статті 27.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Отже, страхова виплата за шкоду, пов`язану зі смертю особи, що настала внаслідок ДТП, здійснюється особам, які мають право на таке страхове відшкодування відповідно до Закону № 1961-IV. Якщо особи, визнані потерпілими у кримінальному провадженні, мають право на таке страхове відшкодування і до участі у кримінальному провадженні залучено страховика, то суд визначає його розмір для кожної такої особи в порядку, передбаченому вказаним Законом, з урахуванням страхової суми, зазначеної у страховому полісі, стосовно одного померлого, а не щодо кожної особи, яка має право на страхове відшкодування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 липня 2024 року у справі № 519/1079/21 (провадження № 51-7055км23).
Згідно п.1 ч.1 ст.6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" внутрішній договір страхування- договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що діє виключно на території України.
За правилами ч.3 ст.14 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхові (регламентні) виплати за внутрішнім договором страхування, крім регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ відповідно до пунктів 1-3 і 5 частини першої статті 43 цього Закону, обмежуються страховими сумами, встановленими відповідно до законодавства на день укладення такого договору.
Постановою Правління НБУ №109 від 30.05.2022 року встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування, укладеними після набрання чинності цією постановою, зокрема за шкоду заподіяну майну потерпілих в розмірі 160 000,00 грн. на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000,00 грн. на одного потерпілого. Постанова набирала чинності з 01 липня 2022 року.
Станом на 18.02.2022 (дата укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів)діяли ліміти відповідальності, встановлені до середини 2022 року, згідно з якими страхова сума (ліміт) на одного потерпілого становила: 130 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, та 260 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю.
Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV cтраховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6 500 грн.
З наведених підстав правильними є висновки суду про наявність підстав для стягнення зі страховика на користь кожного з позивачів грошового відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна їм у зв`язку із смертю ОСОБА_4 внаслідок ДТП, у розмірі 78000 грн. (12 * 6500 грн. (мінімальна заробітна плата на день ДТП), по 39000 грн. кожному.
Згідно з частиною першою статті 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.
Відповідно до пункту 27.2. статті 27 Закону № 1961-IV страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення зі страхової компанії на користь неповнолітнього сина померлого завданої шкоди у розмірі 234 000,00 грн. на підставі частини першої статті 1202 ЦК України (36 * 6500 грн).
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що загальний розмір стягнутої судом на користь позивачів суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю (312000 грн.), на 52000 грн. більше за страхову суму, визначену у полісі № АТ/1841815 від 14 лютого 2022 року, оскільки відповідно до умов цього полісу розмір страхової суми (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260 000,00 грн.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 листопада 2024 року у справі № 521/9280/18.
Доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку не вбачається.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»- залишити без задоволення.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2025 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді В.Б. Яцина

О.Ю. Тичкова