ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/32219/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року (суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі
за позовом  ОСОБА_1 
до Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України
третя особа Міністерство оборони України
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (ЄДРПОУ 08356179) у вигляді Протоколу № 2025-0926-0859-3082-3 від 26.09.2025 щодо залишення без змін Постанови гарнізонної ВЛК № 3 НВМКЦ (національний військово-медичний клінічний цент) «ГВКГ» (головний військовий клінічний госпіталь) та не прийняття постанови про причинний зв`язок з вірним формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби»; зобов`язати Центральну військово-лікарську комісії Збройних Сил України (ЄДРПОУ 08356179) повторно переглянути заяву позивача щодо скасування Постанови гарнізонної ВЛК № 3 НВМКЦ (національний військово-медичний клінічний цент) «ГВКГ» та встановлення причинного зв`язку його захворювання з вірним формулюванням «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у задоволенні позову відмовлено. 
Суд виходив з того, що під час розгляду справи не встановлено порушення відповідачем процедури винесення рішення, оформленого протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0926-0859-3082-3 від 26.09.2025. Разом з тим, сама процедура проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК не оскаржується. Виявлення захворювання та постановлення діагнозу не може ототожнюватися з періодом виникнення такого захворювання. Відтак, виявлення захворювання під час служби автоматично не означає, що таке захворювання виникло внаслідок служби у військових частинах та установах чи досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності. З огляду на вищенаведене, суд позбавлений можливості оцінити причинно-наслідковий зв`язок такого захворювання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що позивачем оскаржується саме процедура прийняття відповідачем рішення, яке є необґрунтованим та без застосування належних норм чинного законодавства сукупно з обставинами захворювання. 
Відзив на апеляційну скаргу не подавався. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з вересня 2024 року був мобілізований та проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
В межах мобілізаційних процедур позивач пройшов медичне обстеження, відповідно довідки військово-лікарської комісії від 11.09.2024 № 1632/6 ОСОБА_1 встановлене діагноз: М42 (остеохондроз хребта) та М45 (анкілозуючий спондилоартрит), натомість позивач був визнаний придатним до військової служби на підставі ст. 64в, 60в графи ІІ розкладу хвороб Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008.
Під час несення військової служби позивач неодноразово проходив лікування у медичних закладах.
ОСОБА_1 у 2025 році був обстежений у гарнізонній військово-лікарській комісії ВЛК № 3 НВМКЦ «ГВКГ», згідно з довідкою ВЛК від 09.01.2025 № 3158 встановлено діагноз «М45.00 Аксіальний рентгенологічний спондилоартрит, HLA-B27 негативний з ураженням грудного, попереково-крижового відділу хребта, активність І, двобічний сакроілеїт рентген стадія ІІІ, ФН ІІ стадії, поширений міжхребцевий остеохондроз, з больовим синдромом при значному порушенні функції. М54.8 Хронічна вертоброгенна цервікоброгенна цервікобрахіалгія, тораколюмбалгія у фазі нестійкої ремісії. J45.8 Бронхіальна астма, персистуюча, легка, частково контрольована» та зазначено: Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. Потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів (на строк, необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, але не більше 30 календарних днів з дня закінчення медичного огляду).
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 звільнено у відставку за п. 2 пп. «б» ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 23.06.2025 № 80/25/2560/В ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, основний діагноз М45.00 – Анкілозуючий спондиліт, множинні відділи хребта.
Внаслідок встановлення інвалідності позивач 28.07.2025 звернувся до Центральної військової-лікарської комісія Збройних Сил України з заявою про скасування довідки ВЛК № 3 НВМКЦ «ГВКГ» від 09.01.2025 в частині встановлення причин захворювання: НІ, не пов`язане з проходженням військової служби, просив прийняти нову постанову із встановленням причини захворювання: ТАК, пов`язане з проходженням служби.
Відповідно до протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 26.09.2025 № 2025-0926-0859-3082-3 постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювань особи, звільненої з військової служби, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін. 
Назване рішення (протокол) є предметом оскарження в цій справі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції підтверджує правильність висновку суду першої інстанції, який ґрунтується на правових позиціях Верховного Сулу, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, надавати оцінки діагнозу позивача, у тому числі періоду виникнення захворювань, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач не оскаржує правильність встановленого діагнозу у постанові ВЛК, а стверджує, що визначаючи причину хвороби, ВЛК не надала оцінку таким питанням, як час виникнення хвороби (до призову на військову службу), її розвитку (під час проходження військової служби), ступень розвитку захворювання. Також ВЛК не обґрунтувало причини не застосування підпункту «є» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402. 
Оцінка таким доводам не була надана судом першої інстанції, а тому рішення суду не може вважатися законним та обґрунтованим.
Усуваючи такий недолік у розгляді справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Зі скарги ОСОБА_1 на довідку ВЛК № 3 НВМКЦ «ГВКГ» від 09.01.2025 вбачається, що позивач просив Центральну ВЛК перевірити правильність встановлення причинного зв`язку захворювання, посилаючись на обставини виникнення та перебігу хвороби, що свідчить про її пов`язаність з проходженням військової служби.
Протокол засідання штатної військово-лікарської комісії від 26.09.2025 № 2025-0926-0859-3082-3 містить такий висновок: документи, які етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період проходження військової служби, та будь яких інших документів, які б послужили підставою для відміни, скасування, чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку діагностованих захворювань до ЦВЛК ЗС України не надано. Ураховуючи вищезазначене, постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань за свідоцтвом про хворобу гарнізонною ВЛК № 3 НВМКЦ «ГВКГ» від 09.01.2025 № 3158с прийнята обґрунтовано, згідно вимог Положення.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок необґрунтованим, адже у скарзі позивач не стверджував, що захворювання отримано під час проходження військової служби, ба більше звертав увагу, що набув захворювання М45.00 – Анкілозуючий спондиліт, до моменту призову на військову службу, натомість під час її несення перебіг та стан хвороби змінився до ступеню, внаслідок якого йому встановлено ІІІ групу інвалідності.
У свою чергу оскаржуване рішення Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України містить лише формальне посилання щодо відсутності документів, які доводять початок захворювання у період проходження військової служби.
Разом з цим суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з підпунктом «є» пункту 21.4 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях: є) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Отже, чинне законодавство визначає, що захворювання, яке виникло до військової служби, але у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності, вважається таким, що пов`язане з проходженням військової служби.
Вказана норма залишилась поза увагою відповідача під час розгляду скарги ОСОБА_1 . Відповідач не надав оцінку медичним документам та наявним висновкам ВЛК в їх сукупності та не перевірив розвиток захворювання позивача, яке було отримане до військової служби, у період її проходження та наслідки такого розвитку, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, що є підставою для його скасування та зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 .
Враховуючи сукупність наведених, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. 

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року в адміністративній справі № 160/32219/25 скасувати.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (Протоколу № 2025-0926-0859-3082-3 від 26.09.2025). 
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісії Збройних Сил України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на постанову гарнізонної ВЛК № 3 НВМКЦ (Національний військово-медичний клінічний цент) «ГВКГ» в частині встановлення причинного зв`язку захворювання та прийняти законне й обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цій постанові.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України сплачений судовий збір у розмірі 2566 (дві тисячі п`ятсот шістдесят шість) 40 коп.
Постанова суду набирає законної сили з 28 травня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 28 травня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров