П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/42399/25	

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
Дата і місце ухвалення: 29.01.2026р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Тарновецького І.І.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, яка отримана на виконання рішення суду по справі №420/8426/25, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, яка отримана на виконання рішення суду по справі №420/8426/25, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 29.01.2026р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні вже був предметом спору у справі №420/8428/25. Рішення по даній справі набрало законної сили та виконано Головним управлінням в повному обсязі. 
Також, апелянт посилається на те, що на момент звільнення позивача зі служби та виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду діяла Постанова КМУ №704 та Наказ МВС №623, якими індексація грошового забезпечення не передбачена як складова одноразової грошової допомоги при звільненні.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила службу у Головному управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та 02 лютого 2025 року виключена зі списків особового складу та знята з усіх всіх видів забезпечення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року по справі №420/8426/25, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 02.02.2025 року включно.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 02.02.2025 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
На виконання вказаного судового рішення на користь позивача 26.09.2025р. відповідачем виплачено індексацію в сумі 189 746/,15 грн.
16.11.2025р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок та виплату суми одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення суду по справі №420/8426/25.
Листом №6001.2-9385/6013 від 09.12.2025р. Головне управління повідомило про відсутність правових підстав для включення індексації, виплаченої згідно з рішенням суду, до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Вважаючи таку бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області протиправною ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 у повному обсязі суд першої інстанції дійшов висновку, що за змістом ст.9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а тому вона повинна включатися до складу грошового забезпечення, яке враховується при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Суд зазначив, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону, в т.ч. наказ Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018р. №623.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Спірним питанням у даній справі є склад грошового забезпечення військовослужбовця, яке повинно включатися при обрахунку розміру цієї допомоги. Зокрема, при вирішенні даного спору встановленню підлягає чи входить до складу грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні, отримані ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення, які виплачено на її користь на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. 
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч.2, ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001р. №1282-ХІІ визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Приписами ч.2 ст.5 Закону №1282-XII передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати, спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року у справі №825/1987/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17 зазначив, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.
Неврахування відповідачем розміру індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні має наслідком виплату знеціненого грошового забезпечення, що не є обґрунтованим.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2021 по справі №820/3423/18, від 11 квітня 2024 року по справі №240/34639/22.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою їх місячного грошового забезпечення та має включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.
Апелянт зазначає, що питання перерахунку отриманих позивачем сум одноразової грошової допомоги при звільненні було предметом спору у справі №420/8428/25.
Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки у справі №420/8428/25 вирішення питання про перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні було зумовлено не правильним визначенням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, які враховувалися ГУ ДСНС в Одеській області під час розрахунку такої допомоги. Питання щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні, індексації грошового забезпечення не розглядалося у рамках судової справи №420/8428/25.
Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 29.01.2026р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	І.І. Тарновецький   О.А. Шевчук