Справа № 752/5288/26 
Провадження №: 1-кп/752/1777/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2026 року	м. Київ	

Голосіївський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026100010000226 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина Узбекистану, має вищу освіту, працює не офіційно на будівництві (зі слів), має на утриманні дитину 2013 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , 
перекладача ОСОБА_6 , 
встановив:
відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває.
ОСОБА_3 09.02.2026 року приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні магазину «Моя техніка» (фізична особа-підприємець ОСОБА_7 ) за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 106/2, під час спілкування з співробітником даного магазину ОСОБА_8 , звернув свою увагу на стелаж із товаром, на полицях якого знаходились мобільні телефони. 
Після чого, ОСОБА_3 , пошкодив вітрину та умисно, відкрито, протиправно, в умовах воєнного стану, взяв зі стелажу два мобільні телефони «Infinix HOT 50 8/526Gb» та «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb» та ігноруючи вимогу ОСОБА_8 зупинитись, тримаючи вищевказані телефони при собі, не розрахувавшись за них, вибіг з приміщення магазину «Моя техніка», чим покинув місце вчинення злочину та отримав реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. 
Своїми злочинними діями, ОСОБА_3 завдав потерпілій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10160 грн. 00 коп. без урахування ПДВ.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану. 
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 09.02.2026 року зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , пошкодив вітрину магазину та взяв з полиць телефони. Вказав, що працівник магазину просив його зупинитись, але він на його прохання не відреагував та пішов з магазину з двома телефонами. Різновид та вартість викраденого не оспорює. Вказав, що як прийшов додому з телефонами, зрозумів що вчинив не правильно та зателефонував до поліції і повідомив про вчинене. Весь товар повернув добровільно. У вчиненому щиро кається. Шкодує про вчинене, просить врахувати те, що напередодні придбав у даному ломбарді телефон, вдома виявив, що він не справний, на наступний день звернувся з проханням замінити його чи повернути кошти, сказали прийти ще раз. Коли він знову прийшов до ломбарда, продавець почав його ображати та казати, що нічого йому не продавав, саме така несправедливість викликала в нього негативні емоції і тому він викрав ті телефони, але коли дійшов додому, то зрозумів, що вчинив погано.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю. 
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, зокрема, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, обставини, що стали причиною вчинення злочину, розмір викраденого майна, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, у зв"язку з поверненням викраденого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має вищу освіту, працює неофіційно на будівництві, за місцем робіт характеризується виключно позитивно, перебував у лавах добровольчого батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з 07.09.2014 року, брав участь у Революції Гідності, воював в зоні в АТО в Луганській області, був учасником ТРО м. Києва в 2022 році. Крім того, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття у вчиненому; визнання вини; відшкодування завданих збитків шляхом повернення майна; наявність тяжкого хронічного захворювання та наявність вад кінцівок рук; з`явлення із зізнанням, які проявилось у тому, що обвинувачений сам зателефонував в поліцію, повідомив про злочин та повернув майно (вказане не оспорюється стороною обвинувачення та вказано в обвинувальному акті); та активне сприяння в розкритті злочину, що проявилось у швидкому розслідуванні даного провадження і направленні його до суду, негайна явка обвинуваченого за першим викликом до суду, розгляд справи судом у короткий термін. Також суд враховує відсутність у обвинуваченого обставин, що обтяжують його покарання. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, проте при визначенні строку покарання суд бере до уваги характер і ступінь тяжкості наслідків, а саме, те, що потерпіла не має претензій матеріального та морального характеру, не великий розмір майна, що було об`єктом посягання, обставини вчинення злочину, обставини, що передували його вчиненню, дані про особу обвинуваченого, його вік, те, що він має постійне місце проживання, наявність шести обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, його щире каяття, яке проявилось в осуді вчиненого, визнання вини, з`явлення із зізнанням, повне відшкодування завданих збитків, активне сприяння в розкритті злочину та наявність у обвинуваченого тяжкого хронічного захворювання і наявність вад кінцівок рук. З огляду на викладене, враховуючи принцип індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вказаних вище даних про особу винного, зокрема, його активна участь у захисті принципів недоторканості, незалежності та демократії в Україні, вважаю, що строк призначеного судом обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України слід визначити із застосуванням вимог ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років. 
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, тому враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що злочин ним вчинено вперше, його вік та стан здоров`я, те, що він має постійне місце проживання, активно брав участь у захисті України, працює і за місцем роботи характериузється виключно позитивно, ряд обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення у судових дебатах щодо можливості застосувати до обвинуваченого вимоги ст.ст. 69, 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду, призначене судом покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Згідно вимог ст. ст. 174, 374 КПК України слід скасувати накладений арешт на майно, яке було вилучено в ході особистого обшуку обвинуваченого, оскільки арешт на його майно накладався з метою збереження речових доказів. 
Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити згідно ст. ст. 100, 124 КПК України.
Так, перекладечем було подано клопотання про виплату винагороди за участь у судовому засіданні у розмірі 4680 грн. 
Суд відповідно до вимог ст. ст. 122, 125-126 КПК України має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані перекладачу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 року № 710 затверджена Інструкція про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, відповідно до якої, розмір винагороди перекладача, якщо виконана робота не є його службовим обов`язком, становить: за годину надання послуг з усного перекладу - 15 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. 
Пунктом 9 Інструкції встановлено, що відшкодування витрат, пов`язаних із залученням та участю перекладача провадяться за вироком (ухвалою) органу, який зробив виклик. У вироку (ухвалі) зазначаються вихідні дані для визначення суми винагороди. Окрім цього, до розміру винагороди перекладача, який залучається судом для надання послуг з перекладу, додатково застосовується регіональний коефіцієнт 1,25, якщо перекладач надає послуги з перекладу у справі, яка перебуває в провадженні суду, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 1 млн. осіб.
Отже, розмір винагороди перекладачу за 1 годину у 2026 році, з урахуванням регіонального коефіцієнту становить 624 грн (3328 х 0,15 х 1,25).
Так, перекладачем не було надано будь-яких документів щодо 6-ти годин часу витраченого перекладачем на явку в судове засідання, а отже суд вважає підтвердженим розрахунок винагороди за час витрачений перекладачем у зв`язку з явкою до суду (2 години) та за час перебування у суді і здійснення усного перекладу (2 години). Таким чином, за судове засідання перекладачу ОСОБА_6 підлягає виплата у сумі (624*4) = 2496 гривень. 
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
мобільні телефони «Infinix HOT 50 8/526Gb» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 та «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb» ІМЕІ1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , що знаходяться в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №008535) - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
мобільний телефон «Redmi» чорного кольору, павербанк білого кольору, що передані на відповідальне зберігання  ОСОБА_3 - залишити останньому за належністю; 
1 змив з павербанку, 1 змив з мобільного телефону «Redmi», 6 слідів папілярних узорів, доктилокарти ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що містяться в матеріалах кримінального провадження № 12026100010000226 залишити зберігати при матеріалах № 12026100010000226 протягом усього часу їх зберігання. 
Арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.02.2026 рокуна майно ОСОБА_3 - скасувати. 
Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 4902,70 грн. на користь держави.
Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в місті Києві за рахунок коштів державного бюджету України відповідно до кошторисних призначень ДСА України здійснити на користь ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , IBAN НОМЕР_6 , АТ "А-БАНК") оплату наданих перекладачем ОСОБА_6 послуг перекладу з української на азербайджанську мову (і навпаки) у розмірі 2496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 00 (ноль) копійок.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1