ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1062/26
381/639/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді – Ковалевської Л.М.,
за участю секретаря – Омельчук С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом заступника керівника Фастівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Фастівської міської ради Київської області, Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,
ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Фастівської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Фастівської міської ради Київської області, комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 8 404,50 гривень витрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що Фастівською окружною прокуратурою Київської області встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави щодо стягнення витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Так, вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.05.2025, який набрав законної сили, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Потерпілий від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вчиненого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» у період з 18.10.2023 по 25.10.2023 (7 ліжко/днів). Згідно розрахунків, вартість лікування склала 8 404,50 грн. (вісім тисяч чотириста чотири грн. 50 коп.), що підтверджується довідкою-розрахунком вартості лікування.
Загальна сума затрачених лікарнею коштів на лікування потерпілого не відшкодована, а тому вважає, що вартість стаціонарного лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» підлягає стягненню з відповідача.
Ухвалою судді від 11 лютого 2026 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник Фастівської окружної прокуратури Лебедєва Р.Р., представник Фастівської міської ради, представник КНП ФМР «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» у судове засідання не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, подали письмові заяви про підтримання позову та розгляд справи в їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений судом належним чином, про свідчить розписка про вручення судової повістки та позовної заяви з додатками.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2025 року у справі № 381/265/24 (кримінальне провадження № 12023111310003097 від 18.10.2023) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с.12-22).
Вищевказаним рішенням суду встановлено, що 17 жовтня 2023 року приблизно о 23 години 30 хвилин, в залі очікування залізничного вокзалу, який розташований на вул. Шевченка м. Фастів Київської області, між раніше незнайомими обвинуваченим ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_2 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт через дії потерпілого, який чіплявся до обвинуваченого та його речей, а також виражався до ОСОБА_1 нецензурною лайкою. Внаслідок цього у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_2 тяжкого тілесного ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 встав зі стільця, дістав з кишені кухонний ніж, та на ґрунті особистих неприязних відносини, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, підійшов до ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що у верхній частині тулуба знаходяться життєво важливі органи, раптово наніс один удар ножем в передню ліву частину грудної клітки, в область серця, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва та лівобічного пневмотораксу, яке с тяжким тілесним ушкодженням небезпечним для життя в момент Його заподіяння, після чого відійшов від ОСОБА_2 та знову сів на стілець. Після отриманого удару потерпілий ОСОБА_2 звернувся до чергової по вокзалу за допомогою.
Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12023111310003097 від 18.10.2023 за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, здійснювалося Фастівською окружною прокуратурою Київської області.
Згідно вказаного вироку цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У відповідності вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, що яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи потерпілого.
Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, ”у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалось. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Окрім того, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.1995 № 545.
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Якщо потерпілий на час розгляду справи продовжує стаціонарно лікуватись, витрачені на його лікування кошти стягуються із засудженого по день постановлення вироку. Витрати на подальше лікування потерпілого можуть бути стягнені із засудженого в порядку цивільного судочинства.
Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються.
Також п. 3 Порядку зазначає, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.
У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Таким чином, відповідач зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати витрати на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На час розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_1 цивільний позов, у порядку ст. 128 КПК України, прокурором не заявлявся.
Як вбачається з листа генерального директора Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 28.10.2025 № 01-06/1158 потерпілий від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» у період з 18.10.2023 по 25.10.2023 (7 ліжко/днів). Згідно розрахунків, вартість лікування склала 8404,50 грн. (вісім тисяч чотириста чотири грн. грн. 50 коп.) (а.с.25).
Загальна сума затрачених лікарнею коштів на лікування потерпілого не відшкодована. Процесуальний порядок повернення коштів, використаних КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» на лікування ОСОБА_3 підприємством не застосовувався, що також підтверджується вищезазначеним листом.
Відповідно до Статуту КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом.
Згідно п. 3.1 Статуту основною метою діяльності Підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановленому законодавством.
Підприємство створене рішенням Фастівської міської ради від 03.06.2016 № 03-07-УІІ шляхом реорганізації (перетворення) комунального закладу Фастівської центральної районної лікарні у комунальне некомерційне підприємство.
Комунальне некомерційне підприємство Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» знаходиться у комунальній власності Фастівської міської територіальної громади в особі Фастівської міської ради.
Засновником КПН ФМР «Фастівська БЛІЛ» є Фастівська міська рада. Підприємство належить до сфери управління виконавчого комітету Фастівської міської ради.
Джерелами формування майна та коштів Підприємства є, зокрема, кошти бюджету Фастівської міської територіальної громади, кошти обласного та державного бюджету.
Засновник відповідно до п. 7.3.3 здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є комунальною власністю Фастівської міської територіальної громади в особі Фастівської міської ради.
В межах повноважень, наданих Статутом (п.4.7), КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» має право укладати угоди (договори), набувати майнових прав та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути особою, яка бере участь у справі, що розглядається в судах України, міжнародних та третейських судах.
Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Фастівської міської ради та Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» потрібно стягнути витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2  понесені закладом охорони здоров`я, в сумі 8 404 грн. 50 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Фастівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Фастівської міської ради Київської області, Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, - задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Фастівської міської ради, в особі Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 8 404 (вісім тисяч чотириста чотири) грн. 50 коп. (на р/р НОМЕР_1 , АТ «Ощадбанк» МФО 322669, ЄДРПОУ 01994238.)
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя        Леся КОВАЛЕВСЬКА