Справа № 199/917/25
(2-а/199/63/25) 

РІШЕННЯ
Іменем України

25.12.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі головуючого судді – Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Козловського Віталія Володимировича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, –

ВСТАНОВИВ:

 
До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що постановою відповідача серія ЕНА №3723937 від 24 грудня 2024 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 24 грудня 2024 року о 23 годині 07 хвилин керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказану постанову позивач вважає незаконною та просить її скасувати, мотивуючи свою правову позицію відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу та перевірки документів, оскільки докази несправності автомобіля не подано, позивач до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП не притягувався, керував не власним авто, а автомобілем підзахисного, на якому вимушений був повертатись після розгляду судом клопотання про обрання підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За таких обставин позивач звернувся до суд на просив спірну постанову скасувати.
 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявленого недоліку позову.
 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2025 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням позивачем недоліків його позову позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.
Від Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив із проханням відмовити у задоволенні позову, що мотивовано тим, що позивач дійсно керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а процесуальні порушення не можуть бути підставою для уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
 
Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Козловським Віталієм Володимировичем відносно позивача складено спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №3723937. Вказаною спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП із накладенням штрафу. Суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення згідно постанови полягає в тому, що позивач 24 грудня 2024 року о 23 годині 07 хвилини в м. Вінниця на вул. Хмельницьке шосе 130А позивач керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю – не працювала ліва фара в режимі ближнього світла, при перевірці документів встановлено відсутність чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено п.2.1 правил дорожнього руху. Копія постанови наявна у матеріалах справи.
 
Згідно довідки, долученої до відзиву, станом на 24 грудня 2024 року відомості про поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль із д.н.з. НОМЕР_1 відсутні.
 
Матеріали справи, зокрема відзиву, не містять відомостей про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом із наведеною у спірній постанові несправністю.
 
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», ПК України.
Так, відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Аналогічні положенням містить ст.14 ч.5 Закону України «Про дорожній рух».
Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.2.1 пп.ґ Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».
Згідно п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Нормою ст.126 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, – у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, – протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.
Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.
Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
Так, за змістом ст.ст.9-12, 126, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності – всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності у вчиненому в певний час та місці і за певних обставин діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу вказаного адміністративного правопорушення, до якого належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Якщо відсутня (не доведена) хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.
Стосовно обставин спірних правовідносин сторін у даній адміністративній справі, то притягнення особи за ст.126 ч.1 КУпАП до адміністративної відповідальності за законом зумовлює необхідність дотримання уповноваженим суб`єктом визначеної законом процедури. Зокрема, однією із умов для можливості перевірки наявності у водія авто чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є наявність підстав для такої перевірки, а саме правомірність зупинки працівником поліції транспортного засобу, що дійсно може мати місце за умови вчинення водієм адміністративного правопорушення, в тому числі при керуванні транспортним засобом із відповідними технічними несправностями. Про наявність таких несправностей зазначається у спірній постанові, однак факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП, якою і передбачено такі технічні несправності, не доведено, хоча саме такий факт, з огляду на обставини спірних правовідносин, мав би підтверджувати як правомірність зупинки автомобіля під керуванням позивача, так і правомірність вимоги працівника поліції до позивача щодо пред`явлення полісу обов`язкового страхування. Відтак, з огляду на наведені обставин, враховуючи порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також принцип, за яким неправомірні дії не можуть породжувати правомірні наслідки, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Наведений вище висновок суд та результат розгляду справи узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року по справі №686/11314/17.
На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.2.1 Правил дорожнього руху, п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, ст.ст.9-12, 36, 121-3, 222, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 258, 268, 271, 272, 276, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд –

 
ВИРІШИВ:

 
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Козловського Віталія Володимировича (адреса місцезнаходження: 21010, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23), Управління патрульної поліції у Вінницькій області (ЄДРПОУ 40108646; адреса місцезнаходження: 21010, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №3723937, винесену 24 грудня 2024 року інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Козловським Віталієм Володимировичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, – скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Авраменко